Справа № 635/5561/17
Провадження № 2/635/814/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

20 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний нотаріус Одинадцятої державної нотаріальної контори Харківської області Коваленко Л.О., державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов представника ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Марини Володимирівни, в якому позивача просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 15 вересня 2016 року посвідчений 15 вересня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої державної нотаріальної контори Харківської області Коваленко Л.О.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Від позивача ОСОБА_1 13 грудня 2019 року через канцелярію суду надійшла заява про відкладення слухання справи з посиланням на перебування останнього у відрядженні на підставі наказу №448-КВ.

Відповідач ОСОБА_2 20 грудня 2019 року через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглядати дану справу без її участі та участі її представника. Також відповідач вказала, що у разі неявки в судове засідання позивача, просить суд залишити його позовну заяву без розгляду, у порядку визначеному ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що у жовтні 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов представника ОСОБА_1 адвоката Старовойтової Марини Володимирівни, в якому позивача просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 від 15 вересня 2016 року посвідчений 15 вересня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої державної нотаріальної контори Харківської області Коваленко Л.О.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. Так, відповідно до пункту 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року задоволено заяви відповідача ОСОБА_2 та представника позивача адвоката Старовойтової Марини Володимирівни про виклик свідків. В судовому засіданні, яке відбулося 14 вересня 2018 року, допитано ОСОБА_4 в якості свідка.

Проте, наступні судові засідання відкладались, зокрема, на підставі наданих учасниками справи заяв про відкладення судових засідань, обґрунтованих різними причинами, а саме:

-судове засідання призначене на 07.02.2019 відкладено, оскільки надійшли дві заяви, а саме, заява ОСОБА_1 (07.02.2019 за вх.№3845) про відкладення слухання справи через погане самопочуття останнього (а.с.141, Т.1), а також заява представника відповідача ОСОБА_5 (07.02.2019 за вх.№3842) про відкладення слухання справи, у зв`язку з необхідністю узгодження мирової угоди (а.с.142, Т.1);

-в судове засідання призначене на 21.03.2019 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належними чином (а.с.145,146,147, Т.1), причини неявки не повідомили, судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників в судове засідання;

-судове засідання призначене на 18.04.2019 відкладено, оскільки учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені, причини неявки не повідомили;

-судове засідання призначене на 05.06.2019 відкладено, оскільки учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином (а.с.159, Т.1), причини неявки не повідомили. Від ОСОБА_2 05.06.2019 надійшла на електронну пошту суду не підписана особою заява про відкладення справи, яка не приймається до уваги судом, оскільки не відповідала вимогам визначеним ЦПК України (а.с.166-169, Т.1);

-в судове засідання призначене на 11.07.2019 учасники справи не з`явилися, причини неявки не повідомили, судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників в судове засідання. Від представника ОСОБА_2 11.06.2019 надійшла на електронну пошту суду не підписана особою заява про відкладення справи, яка не приймається до уваги судом, оскільки не відповідала вимогам визначеним ЦПК України (а.с.172-175, Т.1);

-судове засідання призначене на 20.08.2019 відкладено, оскільки учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином (а.с.187,188, Т.1). Від позивача ОСОБА_1 14.08.2019 надійшла до суду заява про відкладення справи, оскілки останній перебуває у відпустці (а.с.185-186, Т.1). Відповідач про причини неявки суд не повідомила;

-в судове засідання призначене на 18.11.2019 учасники справи не з`явилися, причини неявки не повідомили, судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників в судове засідання. Від представника ОСОБА_1 18.11.2019 надійшла на електронну пошту суду заява про відкладення справи, оскілки остання перебуває на лікарняному (а.с.194-195, Т.1). Інших заяв від учасників справи не надходило.

Частинами першою та третьою статті 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З приведеного вище вбачається, що позивач та його представник майже 10 місяців поспіль не з`являються у судові засідання у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною другою статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно положень частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у частині першій статті 257 ЦПК України. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 210 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач та його представник неодноразово належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явилися. Від позивача неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи, які обґрунтовані різними причинами.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача та її представника, яким було відомо про наявність цивільної справи в суді, неодноразові виклики їх в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час, вже понад 10 місяців, не може бути вирішена по суті.

Згідно статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний нотаріус Одинадцятої державної нотаріальної контори Харківської області Коваленко Л.О., державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. про визнання заповіту недійсним, підлягає залишенню без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина третя статті 257 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 43, 44, 131, 128, 210, 223, 257 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи державний нотаріус Одинадцятої державної нотаріальної контори Харківської області Коваленко Л.О., державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права на повторне звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Роз`яснити позивачу, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 24 грудня 2019 року

Суддя Я.А. Шинкарчук