Справа № 462/4920/18
Провадження №2/460/587/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики,

встановив:

13.08.2018 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про повернення боргу за договором позики в розмірі 17079 грн 30 коп, а також 43918 грн. 20 коп. щомісячних процентів за договором позики.

В обгрунтування позовних вимог зазначає те, що 26.04.2016 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого він передав відповідачу 630 Доларів США строком до 26.07.2016. За користування сумою позики позичальник зобов`язувався сплатити 8% процентів за кожний місяць. У зв`язку з невиконання умов договору позики виникла заборгованість, яка складається з: заборгованості за договором позики в сумі 17079,30 грн. та відсотків за час користування позикою в сумі 43918,20 грн. Відповідно до розписки, кінцевий строк повернення позики 26.07.2016, однак до даного часу відповідач свої зобов`язання не виконав. Оскільки у встановлений у розписці термін кошти відповідач не повернув та ухиляється від виконання свого зобов`язання, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

04.03.2019 матеріали справи, згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноваження першого періоду призначення на посаді судді Швед Н.П. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Карпин І.М., прийнята до її провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі відсутності відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов відповідач не подав.

За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечує.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Одним із способів захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 26.04.2016 відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 630 доларів США строком на три місяці, про що написав відповідну розписку. Також сторони погодилися, що за користування коштами ОСОБА_3 зобов`язувався сплатити ОСОБА_1 8% за кожний місяць користування коштами.

Також судом встановлено, що у визначений договором строк відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав і коштів позивачу не повернув по даний час.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч.1ст.530 ЦК України).

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Враховуючи, що відповідачем по даний час не повернуто заборгованість за основним зобов`язанням, а сума позики на день укладення договору позики становила 630 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 17079 грн. 30 коп., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 17079 грн. 30 коп. боргу за основним зобов`язанням, що по курсу НБУ (1 долар США= 27,11 грн.) станом на 10.08.2018 становить 630 доларів США.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору позики від 24.04.2016 сторони погодили, що за користування коштами позичальник сплачує 8 процентів за кожний місяць користування коштами. Також сторони погодили, що кошти мають бути повернуті через три місяці з дня підписання розписки.

За наведеного, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки зі закінченням строку, на який була надана позика, припинилося право позивача нараховувати проценти за договором позики, то після 26 липня 2016 року позивач не може нараховувати такі проценти.

Відтак, суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок процентів за договором позики, який міститься в позовній заяві, за яким заборгованість за процентами за період з 26.04.2016 до 26.07.2018 становить 43918 грн. 20 коп.

Враховуючи те, що передбачені договором відсотки за позикою припиняються після спливу визначеного договором строку повернення позики, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 4099 грн.03 коп. відсотків за договором позики, які нараховані за період з 26.04.2016 до 26.07.2016.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 17079 грн. боргу за основним зобов`занням та 4099 грн. 03 коп. відсотків за договором позики, а всього 21178 (двадцять одну тисячу сто сімдесят вісім) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 244 грн 70 коп судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.12.2019.

Позивач: ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса проживання: АДРЕСА_1

ІПН НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2

адреса проживання:

АДРЕСА_2 І. АДРЕСА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5