ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/806/17 Номер провадження 22-ц/814/28/19Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2018 року (час ухвалення рішення з 16:26 по 17:02; дата виготовлення повного тексту рішення - 10 серпня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання недійсним договору оренди землі та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, просила визнати недійсними додаткові угоди до договору оренди землі від 15.10.2015 року між СТОВ «Прогрес» та ОСОБА_2, скасувати їх державну реєстрацію, внесену відповідачем до державного реєстру інших речових прав за № 16299550 і №16303104, що здійснена державними реєстраторами КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради», витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивачка перебувала у договірних відносинах із СТОВ «Прогрес» щодо належних їй земельних ділянок. Однак, до закінчення строку дії договорів особисто повідомляла листом директора СТОВ «Прогрес» про небажання продовжувати дію договорів оренди землі. 28.03.2017 року позивачка отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації додаткових угод, яких вона не підписувала. Вважає, що згідно положень ст.ст. 202, 203, 207, 215 ЦК України, у тому числі з огляду на недотримання вимог закону щодо відповідності волевиявлення учасника правочину її внутрішній волі та вільного волевиявлення додаткові угоди мають бути визнані недійсними.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсними додаткові угоди до договору оренди землі від 15 жовтня 2015 року між СТОВ «Прогрес» та ОСОБА_2, скасовано їхню державну реєстрацію, внесену СТОВ «Прогрес» до державного реєстру інших речових прав за № 16299550 та № 16303104, що здійснена державними реєстраторами КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради». Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі СТОВ «Прогрес», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не в повному обсязі надав оцінку доводам в обґрунтування позову, не звернув уваги на той факт, що своїми діями орендодавець визнала умови договорів, підписаних її представником.

Ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2018 року апеляційна скарга СТОВ «Прогрес» залишена без руху.

04 жовтня 2018 року цивільну справу №528/806/17, провадження №22-ц/786/2290/18 передано до новоствореного Полтавського апеляційного суду.

22 жовтня 2018 року автоматизованою системою документообігу Полтавського апеляційного суду визначений склад колегії суддів: головуючий суддя Лобов О.А., судді Дорош А.І., Триголов В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року поновлений строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року справа призначена до розгляду на 07 листопада 2018 року о 13.20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року справа знята з апеляційного розгляду і направлена до Гребінківського районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення відповідно до ч.3 ст.365, ч.1 ст.270 ЦПК України.

Додатковим рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року витребувано у СТОВ «Прогрес» на користь ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 5,73 га кожна, що розташовані на території Тарасівської сільської ради Гребінківського району.

Цивільна справа надійшла до Полтавського апеляційного суду 06 грудня 2018 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 січня 2019 року справу призначено до розгляду на 14 січня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 не скористалася.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у межах заявлених вимог, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст.263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (ст.2). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно договорів оренди землі від 20 січня 2012 року, укладених між ОСОБА_2, як орендодавцем, і СТОВ «Прогрес», як орендарем, відповідач отримав в оренду земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 5,73 га строком на п'ять років, орендна плата 5 % нормативної грошової оцінки з урахуванням індексації, які зареєстровано 18.04.2012 року державними реєстраторами КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» за №00605 та 00606 (а.с.8-11).

Відповідно до додаткових угод до договорів оренди землі від 20 січня 2012 року ОСОБА_2 та СТОВ «Прогрес» погодили продовжити строк оренди земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_3 площею 5,73 га, строком до 31 грудня 2028 року, орендну плату визначено у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; визначено, що додаткові угоди набирають чинності з дня їх державної реєстрації і є невід'ємною частиною договору (а.с.14, 56- 63).

Право оренди за додатковими угодами зареєстровано 09.09.2016 року державними реєстраторами КП «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради» (а.с.19-22).

Висновком експерта №969 від 24.05.2018 року (а.с.130-140) встановлено, що підписи у додаткових угодах від 15.10.2015 року до договору оренди землі виконані не орендодавцем ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 у її паспорті на «око» з попереднім тренуванням. У даних підписах виявлені діагностичні ознаки, ступінь прояву яких, характер та локація свідчить про дію на процес письма штучних збиваючих факторів - наслідування підпису ОСОБА_2 на «око» з попереднім тренуванням.

Факт підписання додаткової угоди іншою особою, а не орендодавцем, визнається відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підписувала додаткові угоди до договорів оренди землі, а його підписала інша особа, а отже відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання додаткових угод недійсними та повернення позивачу безпідставно отриманих відповідачем у користування її земельних ділянок.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні додаткові угоди є недійними, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, і, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Згідно з положеннями частини другої та третьої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з частиною третьої цієї ж статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що додаткові угоди до договорів оренди землі були підписані невстановленою особою. Відомості про те, що ОСОБА_2 доручила будь-якій особі діяти від її імені під час укладення додаткових угод договорів оренди у матеріалах справи відсутні.

Окрім того матеріали справи містять заяву ОСОБА_2, якою остання повідомляла СТОВ «Прогрес» про намір самостійно вирощувати товарну сільськогосподарську продукцію, тому після закінчення договорів оренди землі від 20.01.2012 року просить повернути землі (а.с.12).

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а отже, не могла їх перевищити.

Належними і допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_2 не уповноважувала жодну особу на підписання оспорюваних додаткових угод до договорів оренди землі, а тому доводи скаржника про те, що власник земельної ділянки схвалила додаткову угоду, оскільки була повідомленою представником про її укладення та отримувала орендну плату за додатковими угодами до договорів оренди землі після їх укладення, є помилковими та свідчать про неправильне тлумачення відповідачем положень статті 241 ЦК України.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або вказували на їхню помилковість в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та їм надано належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.1, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов