Провадження №2/523/984/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права власності на 13/25 частин домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права власності на 13/25 частин домоволодіння.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В порушення норм ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, що набрав законної чинності з 01.11.2011 р. судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розмір ставки судового збору за подання заяви не майнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру для фізичних осіб 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та 352 грн. 40 коп. двома квитанціями (за предявлення позовної заяви та за заяву про забезпечення позову).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем в прохальній частині позовних вимог заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації) та одну вимогу майнового характеру (визнання права власності на 13/25 частин домоволодіння).

Відповідно до приписів ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивачем ціну позову не зазначено та до позовної заяви не додано вартості оцінки спірної частини домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Грибоєдова, 14, тому у суду відсутня можливість визначити необхідну до сплати суму судового збору.

Таким чином, щодо сплати судового збору, позивачу загалом необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. за дві вимоги немайнового характеру, надати звіт про вартість спірної частини домоволодіння та враховуючи даний звіт, сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, за вирахуванням сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Окрім того дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також суд звертає увагу позивача, що другий пункт прохальної частини позовної заяви викладений не коректно та неоднозначно, оскільки незрозуміло на кого саме на даний час зареєстрована спірна частина нерухомого майна. Дану частину позовних вимог позивач повинен викласти чітко, однозначно та зрозуміло.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п,яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, який складає пять днів з дня отримання ухвали.

Позивачем ОСОБА_1 на адресу суду 05 лютого 2019 року надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, уточнену позовну заяву в якій окрім того зазначено ціну позову у розмірі 18355 гривень.

Недоліки позовної заяви частково позивачем усунено, доплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак недоліки позовної заяви позивачем не усунено в повному обсязі, не сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру, та не надано звіт про вартість спірної частини домоволодіння.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N 28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач відповідно до ухвали суду від 18 січня 2019 року до вказаного строку недоліки в позовній заяві в повному обсязі не усунув, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позов вважається неподаним та повертається позивачу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права власності на 13/25 частин домоволодіння - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя