КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа №370/2796/17

провадження № 22-ц/824/1338 /2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
за участю сторін:

позивач ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року /суддя Мазка Н.Б./

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено. /а.с. 99-100/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, задовольнивши позов частково, присудивши стягнення аліментів у розмірі 1/6.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не враховано, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна дружина, якій встановлено третю групу інвалідності. Крім того, позивачем не надано доказів про стан здоров'я дитини та її скрутного матеріального становища. Не враховано також судом першої інстанції повідомлені позивачем обставини про те, що вона працює неофіційно, дитина харчується переважно у школі за 20 грн на день та відвідує безкоштовні гуртки. Не враховано також його стану здоров'я з діагнозом остеохондроз, надані докази розміру заробітної плати - 1604, 80 грн і те, що він сплачує та надає допомогу дитині по можливості. Крім того, зазначав, що суд першої інстанції, стягуючи аліменти з дати подання позову -21.12.2017 р., не врахував, що стягнення повинні проводитись з жовтня 2018 р, оскільки за попередні місяці аліменти вже було сплачено.

ОСОБА_5 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, в якому повідомила про її необґрунтованість та безпідставність. Зазначала про те, що рішення судом першої інстанції ухвалено з урахуванням всіх обставин справи та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, які з'явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині визначення початку строку з якого стягуються аліменти, на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьки ОСОБА_7, ОСОБА_5 /а.с.6/.

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №988 від 05.12.2017 року, виданої Копилівською сільською радою, за адресою АДРЕСА_1: ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 /а.с.7/.

Відповідно довідки №228 від 29.05.2018 року, виданої Копилівською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_7 працює в ДНЗ «Дзвіночок» з 07.05.2018 року по теперішній час, та отримує заробітну плату в сумі 1604.80 гривень /а.с.40/.

Згідно виписки від 30.04.2018 року, виданої Центром традиційної медицини, ОСОБА_7 звертався 10.01.2018 року зі скаргами на біль в області шиї та правого плеча, слабкість та зменшення об'єму рухів правої кінцівки. Діагноз: остеохондроз, вертеброгенна цервікабрахіалгія справа, м'язово-тонічній синдром, теносиновіт ротаторної манжети правого плечового суглобу. В наслідок проведеної терапії стан пацієнта поліпшився. Потребує обмеження фізичних навантажень. Повторний курс терапії на протязі 5-6 місяців та санаторно-курортне лікування /а.с.44/.

Згідно довідки №380 від 2906.2018 року, виданої Макарівською районною поліклінікою, ОСОБА_7 звертався до травматолога 09.01.2018 року та 21.01.2018 року. З 20.06.2018 року знаходиться на амбулаторному лікуванні. Діагноз: плече-лопаточний переартрит справа /а.с.79/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно виконавчим комітетом Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_10, зареєстрували шлюб 08.09.2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис №2 /а.с.45/.

ОСОБА_10 має третю групу інвалідності з 01.06.2018 року по 01.06.2020 року /а.с.81/.

Також встановлено, що відповідачем 26.12.2017 року, 02.02.2018 року, 07.03.2018 року, 16.04.2018 року, на ОСОБА_9 були переведені аліменти кожного разу в сумі по 1000.00 гривень /а.с.39/.

Окрім того, 04.07.2018 року, 29.06.2018 року, 07.09.2018 року, 04.09.2018 року, 01.08.2018 року відповідачем на ОСОБА_9 були переведені кошти у сумі 1000.00 гривень, які вона отримала особисто /а.с.68-78/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст.141 СК України про те, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини; ст.180 СК України про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 СК України про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що відповідач повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, як і не надано належних доказів того, що його стан здоров'я перешкоджає можливості утримувати дитину, а також того, що на його утриманні перебуває дружина, суд дійшов обґрунтованих висновків в частині визначення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги в частині не вірно визначеної дати початку сплати аліментів, з урахуванням вже сплачених, колегією суддів не приймається до уваги, на підставі наступного.

Відповідачем 26.12.2017 року, 02.02.2018 року, 07.03.2018 року, 16.04.2018 року /а.с.39/, 04.07.2018 року, 29.06.2018 року, 07.09.2018 року, 04.09.2018 року, 01.08.2018 року на ОСОБА_9 були переведені кошти у сумі 1000.00 гривень, які вона отримала особисто /а.с.68-78/. Таким чином, відповідач добровільно, в досудовому порядку сплачував аліменти на дитину, остання сплата була здійснена 07.09.2018 р.

Водночас, періоди сплати є нерегулярними, за травень 2015 року сплата аліментів взагалі відсутня, а розрахунки, з урахуванням вже проведених виплат та присудженої частки від заробітної плати є предметом дослідження при виконанні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не було враховано заробітної плати апелянта та стану його здоров'я, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки не відповідають викладеним обставинам у рішенні суду. Обставини щодо стану здоров'я відповідача та його заробітна плата були враховані та відображені у рішенні суду першої інстанції, їм надана відповідна оцінка в сукупності з іншими обставинами справи.

Доводам апеляційної скарги щодо утримання дружини, також була надана відповідна оцінка судом першої інстанції. Апелянтом не вказано які саме докази, що свідчать про перебування дружини на його утриманні, не були враховані судом першої інстанції. Довідка про її інвалідність не свідчить про те, що вона не має доходу, а тому відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 27 вересня 2018 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: