Постанова
Іменем України

11 лютого 2019 року
м. Київ

справа № 212/7204/14-ц
провадження № 61-19982св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач публічне акціонерне товариство «Криворізький центральний рудоремонтний завод»,
третя особа Криворізьке північне об`єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Соколан Н. О., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод», третя особа управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, про визнання неправомірним перерахунку середнього заробітку та зобов`язання його перерахувати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку з аварією на Чорнобильській атомній електростанції він був призваний Міністерством оборони СРСР на учбові збори, перебуваючи на яких з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року у складі військової частини №83279 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він працював обрубником 3-го розряду термообрубного цеху на Криворізькому Центральному рудоремонтному заводі, правонаступником якого є ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод».

Позивач вказував, що внаслідок роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС МСЕК у 1993 році встановив йому третю групу інвалідності 1 категорії, а з 12 травня 2011 року другу групу інвалідності І категорії та 80% втрати працездатності. Згідно довідки в/ч № НОМЕР_1 він виконував завдання Уряду з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року в третій зоні з підвищеною радіацією без вихідних та святкових днів, тривалістю по 12 годин в день. За роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідки відповідач зробив йому розрахунок середнього заробітку. Згідно розрахунку відповідача його середній заробіток за час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року за 6 місяців і 26 днів становив 2 854,28 крб.

Позивач вважав, що згідно чинних на той час нормативних актів невірно розраховано середній заробіток за вказаний період, а тому він вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

Позивач просив суд:

визнати неправомірним розрахунок середнього заробітку за час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року;

зобов`язати ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» у довідці про середній заробіток ОСОБА_1 за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС внести зміни;

зобов`язати ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» відобразити зазначені у пункті 1 суми перерахунку заробітної плати в його особистих рахунках;

зобов`язати ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» у довідці про середній заробіток за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно довідок з архіву збройних сил України №27172 від 19 вересня і 23 вересня 2013 року внести зміни;

зобов`язати ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» відобразити зазначені у пункті 3 суми перерахунку заробітної плати в особистих рахунках працівника ОСОБА_1 ;

стягнути з ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірним розрахунок середнього заробітку за час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року.

Зобов`язано ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод»:

у довідці про середній заробіток ОСОБА_1 за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС внести наступні зміни:

- у 2-й графі «зона» зазначити цифру 3;

- у 3-й графі довідки «дні, години» «кількість відпрацьованих годин» зазначити загальну кількість відпрацьованих годин відповідно - за листопад 1988 р. 10 днів та 120 години, за грудень 1988 р. 31 днів та 372 години; а за січень 1989 р. 31 день та 372 години; а за лютий 1989 р. 28 днів та 336 години; а за березень 1989 р. 31 днів та 372 години; а за квітень 1989 р. 30 днів та 360 години; а за травень 1989 р. 17 днів та 204 години;

- у 4-й графі довідки «годинна тарифна ставка» зазначити з листопада 1988 р. по травень 1989 р. 1.0102;

- у 5-й графі довідки «кратність» зазначити з листопада 1988 р. по травень 1989 р. 1;

- у 6-й графі довідки «доплата за роботу в:» у підрозділі «надурочний час» зазначити за листопад 1988 р. 54 год, за грудень 1988 р. 162 год.; за січень 1989 р. 156 год.; за лютий 1989 р. 144 год.; за березень 1989 р. 156 год.; за квітень 1989 р. 150 год.; за травень 1989 р. 72 год.;

- у 6-й графі довідки «доплата за роботу в:» у підрозділі «надурочний час» «сума» зазначити за листопад 1988 р. 45.46; за грудень 1988 р. 136.38; за січень 1989 р. 131.32; за лютий 1989 р. 121.22; за березень 1989 р. 131.32; за квітень 1989 р. 126.27; за травень 1989 р. 60.61;

- у 6-й графі довідки «зарплата за роботу в:» у підрозділі «вихідні та святкові дні» «год» зазначити: за листопад 1988 р. 12 год.; за грудень 1988 р. 48 год.; за січень 1989 р. 60 год.; за лютий 1989 р. 48 год.; за березень 1989 р. 60 год.; за квітень 1989 р. 60 год.; за травень 1989 р. 60 год.;

- у 6-й графі довідки «доплата за роботу в:» у підрозділі «вихідні та святкові дні» «сума» зазначити: за листопад 1988 р. 12.12; за грудень 1988 р. 48.49; за січень 1989 р. 60.61; за лютий 1989 р. 48.49; за березень 1989 р. 60.61; за квітень 1989 р. 60.61; за травень 1989 р. 60.61;

- у 7-й графі довідки «Всього» зазначити за листопад 1988 р. 178.80; за грудень 1988 р. 560.66; за січень 1989 р. 567.72; за лютий 1989 р. 509.14; за березень 1989 р. 567.72; за квітень 1989 р. 550.55; за травень 1989 р. 327.3;

у довідці про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження (разом із заробітком за місцем роботи), із якої призначається пенсія зазначити:

-у 1-й графі у графі «збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження» зазначити: за листопад 1988 р. 160.90; за грудень 1988 р. 498.79; за січень 1989 р. 498.79; за лютий 1989 р. 450.52; за березень 1989 р. 498.79; за квітень 1989 р. 482.70; за травень 1989 р. 273.53;

-у 2-й графі «Оплата праці за дні роботи в зоні» зазначити: за листопад 1988 р. 178.80; за грудень 1988 р. 560.66; за січень 1989 р. 567.72; за лютий 1989 р. 509.14; за березень 1989 р. 567.72; за квітень 1989 р. 550.55; за травень 1989 р. 327.30;

- у 3-й графі «Премія за дні роботи в зоні (крб.)» зазначити: за листопад 1988 р. 71.52; за грудень 1988 р. 224.26; за січень 1989 р. 227.09; за лютий 1989 р. 203.66; за березень 1989 р. 227.09; за квітень 1989 р. 220.22; за травень 1989 р. 130.92;

- у 4-й графі «сума (крб.)» зазначити: за листопад 1988 р. 411.22; за грудень 1988 р. 1283.71; за січень 1989 р. 1293.6; за лютий 1989 р. 1163.32;за березень 1989 р. 1293.6; за квітень 1989 р. 1253.47; за травень 1989 р. 731.75.

Зобов`язано ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» відобразити зазначені у пункті 1 суми перерахунку заробітної плати в особистих рахунках працівника ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 невірно нараховувалася заробітна плата за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що порушує надане позивачеві право на перерахунок пенсії.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2015 року скасоване та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. У матеріалах справи відсутні письмові відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам та премії у розмірі 60% тарифної ставки (окладу) за час виконання робіт в зоні ЧАЕС. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, проте такі документи у матеріалах справи відсутні. Архівні довідки від 19 вересня 2013 року № 27172 та від 23 вересня 2013 року № 27172, які надають часткову деталізацію виїздів позивача на об`єкти по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не замінюють собою первинні документи по нарахуванню та виплаті заробітної плати, якими є особові рахунки, відомості та інші документи про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією.

Аргументи учасників справи

У січні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому посилався на те, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду не суперечать фактичним обставинам справи: позивачем здійснено розрахунок розміру тарифної ставки, який підтверджується висновком та довідками фахівця-аудитора; копії особових рахунків про нараховану та сплачену заробітну плату за період з вересня 1988 року по травень 1989 року містяться у матеріалах справи.

У березні 2017 року ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод» через представника Волосожара Г. В. надав заперечення на касаційну скаргу, в яких залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення залишити без змін. Заперечення мотивовані безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки підстав для задоволення позову про визнання неправомірним перерахунку середнього заробітку та зобов`язання його перерахувати немає.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що у зв`язку з аварією на Чорнобильській атомній електростанції ОСОБА_1 був призваний Міністерством оборони СРСР на учбові збори, перебуваючи на яких з 21 листопада 1988 року по 17 травня 1989 року у складі військової частини № НОМЕР_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 працював обрубником 3-го розряду термообрубного цеху на Криворізькому центральному рудоремонтному заводі, правонаступником якого є ПАТ «Криворізький центральний рудоремонтний завод». Тарифна ставка 0.89 крб, по відомості виплачена заробітна плата за повні місяці.

Згідно довідки в/ч №83279 від 17 травня 1989 року ОСОБА_1 виконував завдання Уряду по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС без вихідних та святкових днів.

Висновком МСЕК від 12 травня 2011 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності І категорії та 80% втрати працездатності. Причина захворювання робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_2 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2018 року у справі № 686/5131/17 зроблено висновок, що підставою для видачі довідки про заробітну плату особи є первинні документи про фактично відпрацьований позивачем час та розмір отриманої заробітної плати в зоні відчудження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Апеляційний суд встановив, що у матеріалах справи відсутні письмові відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам та премії у розмірі 60% тарифної ставки (окладу) за час виконання робіт в зоні ЧАЕС. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, проте такі документи у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель