Справа № 189/212/19
У Х В А Л А

11.02.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю в порядку окремого провадження,

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника Чорної Л.М., адвоката Бартош-Стрельникова А.В., якою вона просить встановити факт спільного проживання однією сімєю заявниці зі спадкодавцем, Новицьким І.П., який помер 03 квітня 2018 року.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд.

Вказаний перелік не є вичерпним.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обовязки інших осіб та(або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що встановлення факту спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем, ОСОБА_3, який помер 03 квітня 2018 року, повязане з наступним вирішенням спору про право, оскільки встановлення вказаного юридичного факту породжує юридичні наслідки для заявниці ОСОБА_4, зокрема, має значення для встановлення черги спадкування і подальшого прийняття спадщини. У заяві зазначено, що ОСОБА_4 зверталася до Покровської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але їй було відмовлено на тій підставі, що вона не є спадкоємцем за законом та заповітом, отже, йдеться саме про спір про право.

Таким чином, вирішення питання щодо встановлення факту проживання однією сімєю з померлим заявниці необхідно для прийняття спадщини, що також може стосуватися певного кола осіб інших спадкоємців.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 01.02.2019 року заявницею сплачений судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Так як у відкритті вказано вище заяви відмовлено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України, то з урахуванням вищезазначеного, підлягає поверненню судовий збір у сумі 384,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 03 квітня 2018 року, в порядку окремого провадження.

Розяснити заявнику його право звернутися до суду на загальних підставах в порядку позовного провадження з відповідним позовом.

Зобовязати УДКС України у Покровському районі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1) сплачений за квитанцією № 0.0..1 від 01.02.2019 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Чорна