Ухвала

Іменем України

Справа № 712/16608/19

Провадження № 2/712/553/19

26 грудня 2019 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального ВДВС міста Черкаси звернувся до суду з поданням про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя обґрунтовуючи його тим, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 54152832 відносно боржника ОСОБА_1 . До складу вищевказаного виконавчого провадження входять 5 виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь юридичних та фізичних осіб на загальну суму 1185264,05 грн., з примусового виконання виконавчих документів, а саме:

-вимога ГУ ДФС у Черкаській області № Ф-8606-17 від 02.07.2016 р.;

-виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/725/13- К від 19.03.2013 р.;

-постанова УПП серія АР № 729790 від 11.06.2017 р.;

-постанова УПП серія БР № 019440 від 09.12.2017 р.;

-вимога ДПІ у Черкасах № Ф-606-7-У від 12.01.2018 р.

Під час виконання вищевказаних виконавчих документів, встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих карток та автотранспортних засобів немає.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка, за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с/рада АДРЕСА_1 , площа 2,5454 га, кадастровий номер :02:001:0370, має сільськогосподарське призначення. Однак, згідно чинного законодавства заборонено звернення стягнення на вищевказану земельну ділянку.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дружині боржника - ОСОБА_2 на праві приватної власності належить:

1)1/3 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна - 18186445, загальна площа 48,9 кв. м, яка належить на підставі свідоцтва про право власності № САВ 493337 від 19.02.2007 року.

2)Склад мінеральних добрив за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 49, загальна площа 343,70 кв.м, який належить на підставі договору дарування, серія та номер 989 від 05.05.2016 року.

3)Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа 0,0536 га, кадастровий номер :02:060:0012, яка належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2560 від 10.09.2015 року.

4)Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 01, загальна площа 102,5 кв.м., який належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2557 від 10.09.2015 року.

З метою виконання вказаних виконавчих документів, встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19.11.2019 р. виявлено актовий запис про шлюб, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 02.10.1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тобто вищевказане майно дружини боржника придбане під час шлюбу.

Просить суд визначити частку майна боржника ОСОБА_1 зі спільної сумісної власності подружжя.

Розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов висновку, що дана справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 446 ЦПК України1. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. 2. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Як вбачається з матеріали подання, заявником ставиться питання про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя у зведеному виконавчому провадженні, до складу якого входить, серед рішень адміністративних органів, також виконавчий лист № 712/725/13-к виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 19 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1008504 грн. матеріальної шкоди та не міститться виконавчих документів, виданих Соснівським районним судом м.Черкаси.

Враховуючи вказане, даний позов подано на розгляд Соснівського районного суду м.Черкаси з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням виконавчого листа № 712/725/13-к, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 19 березня 2013 року, підлягають вирішенню судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, тобто Придніпровським районним судом м.Черкаси, а даний суд не є повноважним судом за законом на вирішення зазначених питань.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог ст.ст.30, 31 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права заявника на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Придніпровський районний суд міста Черкаси.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 446 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Направити цивільну справу № 712/16608/19 за заявою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя, за підсудністю до Придніпровського районного суду Черкаської області.

Ознайомитись з повним текстом судової ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Марцішевська