н/п 2/490/3038/2019 Справа № 490/9516/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
Головуючого судді Гуденко О.А.,
при секретарі Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
В листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконвчий напис, вчинений приватним нотраіусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., 09.08.2017 р. та зареєстрований в реєстрі за номером 7571, яким запропоновано стягнути грошові кошти в сумі 463 730,18 грн. з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк». В обґрунтування вимог посилається на те, що стягнута заборгованість не є безспірною. Нараховання відсотків припинилося 22.12.2009 р., а тому стягнута сума за відсотками в розмірі 119024,23 грн. - не відповідає нормам ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України. Крім того, за виконавчим написом стягнута заборгованість за період - 10 років 6 місяців, що вказує на порушення ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Також, за виконавчим написом стягнута заборгованість, яка раніше була стягнута за рішенням суду від 12.02.2016 р., що свідчить про подвійну відповідальність, в звязку з чим просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищезазначений виконвчий напис.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав.
Третят особа надала суду пояснення, в яких просила суд розглядати справу у її відсутність та зазначила, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, тому що вона діяла у повній відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 15.03.2018 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.
Відповідно дост.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Як вбачається із наявного у матеріалах справи виконавчого напису, такий здійснено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172.
Згідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у зазначеного ст.89 Закону.
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відтак вказана норма «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» застосуванню не підлягала, оскільки була визнана незаконною та нечинною.
В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.
Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.
Відповідно до п.1.1 умов кредитного Договору №NKN3RK01073003 від 22.12.2006 р., укладеного між сторонами, банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у Приватбанку рахунок на строк з 22.12.2006 р. по 22.12.2009 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 17 448,00 грн.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 16286,35 грн., заборгованість по відсотках в сумі 57685,54 грн., комісію в сумі 2247,28 грн. та пеню в сумі 29272,84 грн., а всього 105492,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати пов`язанні зі сплатою судового збору в сумі 1488,32 грн.

Отже, від моменту, коли у банку виникло право вимоги пройшов трьохрічний строк, встановлений ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» у межах якого нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі документів, які містять розбіжності щодо строку та розміру заборгованості позивача.

Крім цього, відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування вказаних доводів позивача щодо неправильності розрахунку заборгованості та моменту виникнення права щодо стягнення заборгованості, на підставі чого вчинено виконавчий напис нотаріуса.

Враховуючи вищенаведене та керуючись принципом змагальності, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог, а тому такі підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,10,12,81,89,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 09 серпня 2017 року, зареєстрований в реєстрі №7571 про стягнення грошових коштів в сумі 463 730 грн. 18 коп. з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2019 року

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО