Дата документу 10.01.2019 Справа № 331/4205/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4205/18 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/1386/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

П О С Т А Н О В А
10 січня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Гончар М.С.
ОСОБА_2
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги (допомоги малозабезпеченим сімям),-
У липні 2018р. управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги (допомоги малозабезпеченим сімям) у розмірі 46 821 грн. 60 коп. у зв»язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 на час звернень до управління з заявами від 11.07.2016р., від 05.01.2017р., від 06.07.2017р., від 09.01.2018р. та призначенням на їх підставі вказаної допомоги внесла до декларації про доходи недостовірні дані щодо відсутності у неї транспортних засобів, в той час як мала у власності два транспортні засоби, що не надавало їй права на отримання допомоги малозабезпеченим сім»ям.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району надміру виплачену суму державної соціальної допомоги (допомогу малозабезпеченим сімям ) у сумі 46 821 грн. 60 коп. за період з 01.07.2016 року по 30.04.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильність висновків суду у зв»язку з їх невідповідністю матеріалам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1 п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтею 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, на тепер назва - Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, із заявою від 11.07.2016 року щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

До заяви ОСОБА_3 додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 11.07.2016р., де в розділі ІV Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сімї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) зазначила, що не має транспортних засобів, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у її власності або володінні, а також довідку про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 11.07.2016 №04-19/1-1105 (а.с. 7-11).

Бланк заяви передбачає повідомлення громадянина про те, що особа усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. А бланк декларації передбачає попередження громадянина про відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімї в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що проживають окремо.

Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. № 250, рішенням управління від 12.07.2016 року ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї на період з 01.07.2016р. по 31.12.2016р. (а.с. 12).

В подальшому ОСОБА_3 ще тричі зверталась з відповідними заявами до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району з приводу виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї: від 05.01.2017р., 06.07.2017р., 09.01.2018р. та така допомога на підставі поданих нею документів їй призначалась.

Відповідно до п. 27 Порядку 250, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити

запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

В березні 2018р. державним соціальним інспектором управління було направлено запит до Регіонального сервісного центру в Запорізькій області щодо наявності у ОСОБА_3 транспортних засобів.

Листом від 06.03.2018 № 03-02/1016 Регіональним сервісним центром надано інформацію, що за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 08.05.1997р., зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані: транспортний засіб марки АЗЛК 2140 ЗНГ, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, та транспортний засіб марки FORD SIERRA, рік випуску 1987, д.н.з. АР 5373 ЗСТ (а.с. 32).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" № 1768-III, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців, починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Аналогічні положення містяться у Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. № 250.

Так, згідно з п. 10 вказаного Порядку № 250 соціальна допомога не призначається у разі, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім»ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю автомобіля в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім»ї, а також, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сімї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Відповідно до п. 12 постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250, у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подані недостовірні відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому були виявленні порушення.

У відповідності до п. 28 Порядку 250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно акту державного соціального інспектора управління від 16.04.2018 року про повернення переплачених коштів вирішено зупинити ОСОБА_3 виплату допомоги малозабезпеченим сімям з 01.04.2018 року та виставити переплату за період з 01.07.2016 року (а.с. 33).

Рішенням управління від 17.04.2018 року ОСОБА_3 припинено виплату допомоги малозабезпеченим сімям з 01.04.2018 року у звязку з поданням недостовірної інформації (а.с. 34).

Згідно розрахунку суми боргу відповідно до довідки управління від 19.04.2018 року визначено обсяг та період виплачених надміру коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, які отримані ОСОБА_3 в сумі 46 821,60 грн. за період з 01.07.2016р. по 30.04.2018р. (а.с. 5).

Встановивши, що, маючи у власності два транспортні засоби, але не вказуючи про це в жодній декларації про доходи, ОСОБА_3 свідомо надала недостовірну інформацію, внаслідок чого неправомірно отримувала допомогу у зв»язку із малозабезпеченістю її сім»ї, суд визнав позов обґрунтованим та стягнув всю отриману нею за період з 01.07.2016р. по 30.04.2018р. суму допомоги в розмірі 46 821,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що суд безпідставно розглянув справу без її виклику, в той час як нею заявлено клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні; вартість наявних у неї автомобілів не перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім»ї, тому суд необґрунтовано зробив висновок, що є підстави для припинення виплати їй допомоги та стягненні всієї виплаченої суми; на підставі однакових поданих нею документів допомога надавалась її сім»ї декілька разів без жодних претензій з боку працівників позивача; позивач не виконав положення п. 28 Порядку щодо врахування обсягу повернення коштів згідно з майновим станом її сім»ї; не враховані її пояснення, що вона не користується зазначеними автомобілями, передавши керування ними довіреним особам; працівники управління зволікали з перевіркою, здійснивши її лише у березні 2018р., в той час як вона отримує допомогу з 2016р.; позивачем на теперішній час їй продовжує виплачуватись допомога, не зважаючи на те, що Порядком передбачена така можливість тільки через 6 місяців після виявлення порушення; судом не враховано, що вона була необізнана з відповідальністю за внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі, ретельно проаналізував норми законів та підзаконних актів, якими унормовані спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вимог управління до відповідача.

Дослідивши всі вищевказані доводи апеляційної скарги, колегія визнає їх неспроможними з огляду на наступне.

Критерії, за якими суд у порядку застосування принципу пропорційності може віднести справу до спрощеного позовного провадження, визначені у статті 274 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 статті 274 ЦПК України, упорядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Частиною 2 вказаної норми визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду,

за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, тобто крім наступних категорій справ: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, обєднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У відповідності до ч. 3 статті 374 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відкриваючи провадження за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із її призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд першої інстанції в ухвалі від 03 серпня 2018р. визначив, що за предметом та ціною позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.

Вказані висновки суду відповідають матеріалам справи, оскільки ціна позову не перевищує визначений п. 1 ч. 6 статті 19 ЦПК України розмір, який для малозначних справ має не перевищувати ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є справою незначної складності, оскільки має лише двох учасників та невелику кількість наданих сторонами документів для їх дослідження, саме по аналізу та оцінці яких можливо прийняти рішення у спірних правовідносинах.

За наявності вказаних критеріїв суд може у відповідності до ч. 6 статті 279 ЦПК України відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, яке згідно з ч. 7 цієї норми має бути подано відповідачем в строк для надання відзиву та з дотриманням вимог ст. 183 ЦПКУ, в іншому випадку така заява залишається без розгляду.

Встановивши, що ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи в загальному позовному провадженні з пропуском строку та без дотримання вимог ст. 183 ЦПКУ, суд ухвалою від 22 жовтня 2018р. обґрунтовано залишив її без розгляду та розглядав справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Процесуальних порушень з боку суду першої інстанції у цій частині колегією не встановлено.

Відповідач в скарзі вказувала, що судом не взято до уваги, що вартість придбаного нею за 12 місяців до першого звернення до управління із заявою про виплату допомоги у зв»язку з малозабезпеченістю її сім»ї автомобілю становить всього 1 100 грн., що не є сумою, яка передбачена в п. 10 постанови КМУ № 250, в розмірі 10-кратної величини прожиткового мінімуму для сім»ї, яка надає підстави для відмови у виплаті допомоги.

З цього приводу колегія відмічає, що пунктом 10 Порядку № 250, на який посилається відповідач, передбачено, що соціальна допомога не призначається у разі, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім»ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю автомобілю в сумі, яка перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім»ї, а також, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім»ї є більше одного автомобілю, транспортного засобу (механізму).

Отже, вказана норма містить одночасно дві підстави для відмови в наданні допомоги у зв»язку з малозабезпеченістю сім»ї: придбання за 12 місяців до звернення із відповідною заявою автомобілю із вартістю, що перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім»ї, та наявність у володінні такої сім»ї більше одного автомобілю.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що відповідачу припинена виплата допомоги лише з другої підстави, а саме, у зв»язку з наявністю двох автомобілів у сім»ї, а не з підстав перевищення гранично допустимої суми їх вартості, як помилково вважає відповідач. Тобто саме приховування ОСОБА_3 факту наявності зареєстрованих на її ім»я двох автомобілів на час звернення із усіма чотирма заявами до позивача і стало підставою для припинення виплати допомоги та прийняття рішення позивачем про повернення надмірно сплаченої їй суми соціальної допомоги за вказаний період.

В скарзі вказується також, що органи соціального захисту у вимозі повернути всю отриману суму соціальної допомоги не врахували вимоги п. 28 Порядку щодо визнання обсягу повернення в залежності від матеріального стану малозабезпеченої сім»ї.

Але це положення стосується лише порядку добровільного повернення визначеної органом соціального захисту суми, тобто з урахуванням матеріального стану сім»ї визначаються лише строки повернення надміру виплаченої суми, яка може бути розстрочена тощо.

Сама ж надміру виплачена сума прирівнюється до всього розміру отриманої соціальної допомоги, яка безпідставно виплачувалась у всьому періоді, у якому заявником повідомлялись недостовірні дані у декларації про доходи та майновий стан. Тому оскільки всі декларації, які заповнювались та підписувались особисто ОСОБА_3, не містили даних про наявні транспортні засоби, які перебували у її власності, то поверненню підлягає вся сума соціальної допомоги у періоді безперервного її отримування відповідачем з 01.01.2019р. по 30.04.2018р. в розмірі 46 821,60 грн.

Той факт, що відповідач не користується особисто належними їй транспортними засобами, не звільняє її від обов»язку указати в декларації відомості про їх наявність та не породжує у неї права на отримання соціальної допомоги.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що зволікання самих працівників управління соціального захисту, які здійснили перевірку лише через майже 2 роки з дня надання їй права на отримання соціальної допомоги, призвели до спірної ситуації, не заслуговують на увагу, оскільки саме на заявника покладається обов»язок повідомляти достовірну інформацію про свій майновий стан, та вже потім на орган соціального захисту здійснювати вибіркові перевірки цієї інформації.

Вказані обставини жодним чином не виправдовують дій заявника та не дають підстав для звільнення її від обов»язку повернути надміру виплачені суми державної соціальної допомоги.

Також є хибними посилання ОСОБА_3, що вона не була обізнана та не розуміла відповідальності за внесення до офіційних документів недостовірної інформації.

Вказане ствердження спростовується змістом бланку самої Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій перед графою «підпис» та «дата» зазначено, що заявник попереджений про відмову в призначенні або припиненні виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан. А бланк заяви передбачає повідомлення громадянина про те, що особа усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України.

Та вказані бланки таких заяви і декларації відповідач заповнювала неодноразово, а своїм підписом посвідчувала, зокрема, що з такими попередженнями ознайомлена.

Той факт, що з 01.07.2018р. ОСОБА_3 знову отримує соціальну допомогу, до

спірних правовідносин не відноситься, оскільки спірні правовідносини виникли у періоді з

01.07.2016р. по 30.04.2017р.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія визнає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята та складена 10 січня 2019р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

ОСОБА_2