Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 459/2401/14-ц

провадження № 61-35519св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Сокальський районний суд Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 грудня 2017 року у складі судді: Рудакова Д. І.та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі № 459/2401/14-ц.

При цьому посилався на постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року як на обставину, що могла вплинути на судове рішення, але не була відома і не могла бути відомою суду та йому на час судового розгляду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року, провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року у справі № 459/2401/14-ц закрито.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що ухвала, яку ОСОБА_4 просив переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами, не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи та відповідно не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами, а тому провадження підлягає закриттю.

Аргументи учасників справи

У квітні 2018 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для продовження розгляду.При цьому посилався на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвали судів є незаконними та необґрунтованими. Судові рішення постановлено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Не враховано постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16 в якій встановлено, що належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя. Вважає, що ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі № 459/2401/14-ц є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що у травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовною заявою до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування 1 000 000 грн моральної та 26 000 грн майнової шкоди. Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року, відмовлено у відкритті провадження у справі № 459/2401/14-ц за позовною заявою ОСОБА_4 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування шкоди.

У квітня 2017 року ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали судді Червоноградського міського суду Львівської області про відмову у відкритті провадження від 26 травня 2014 року у справі № 459/2401/14-ц. ОСОБА_4 посилався на постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року як на обставину, що могла вплинути на судове рішення, але не була відома і не могла бути відомою суду та йому на час судового розгляду.

При закритті провадження у справі суди зробили висновок, що ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі № 459/2401/14-ц не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи та відповідно не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується із цим висновком судів з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Тлумачення частини першої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) свідчить, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є, зокрема, ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Встановивши, що ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 26 травня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі № 459/2401/14-ц не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи та відповідно не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами, суди зробили правильний висновок про закриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 21 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель