Справа № 595/2162/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жизномир, Бучацького району, Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Крім того, після смерті матері залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,81 га., яка розташована на території Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №189070, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9891 га., яка розташована на території Жизномйрської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №278685. Проте, позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідач згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Позов визнає.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жизномир, Бучацького району, Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 1698 від 12.12.2019 року, виданою Жизномирською сільською радою; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,81 га., яка розташована на території Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №189070; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9891 га., яка розташована на території Жизномйрської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №278685.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю позивача

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із нею, що підтверджується довідкою № 1698 від 12.12.2019 року, виданою Жизномирською сільською радою.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_3 до нотконтори не було подано, в зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на ім`я ОСОБА_1 є неможливим. Крім того, вбачається, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідач на спадкове майно не претендує.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за

місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено. Спадщина ніким не прийнята. Відповідач на спадкове майно не претендує, що підтверджується його заявою.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд переконався в тому, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,200,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1261,1270,1272 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в три місяці після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну

частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора