РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира:

у складі головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Поліщук К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулася ОСОБА_1 з позовом до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що «…Голові Верховного Суду 02 вересня 2018 р., як до керівника розпорядника подано запит на інформацію по справі № 296/1155/18. Оскільки відповідь від 07.09.2018 р. № 155/0/18-18 виконана із порушенням законодавства про доступ до публічної інформації, тому 11 вересня 2018 р., керуючись ч. 1 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Законом України «Про звернення громадян», як до керівника розпорядника вищого органу подано скаргу. Відповідь на скаргу від 12.10.2018 р. вих. 2458/0/2-18 не відповідає нормам Законів України, просить суд стягнути з Верховного Суду на її, ОСОБА_1 користь 20 000 (двадцять тисяч грн.) в рахунок заподіяної їй моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволені позовних вимог.

Суд, вислухавши позицію позивачки, дослідивши матеріали позовної заяви встановив.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з Верховного Суду на її користь грошові кошти в сумі 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

23.11.2018 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомир цивільну справу № 295/15770/18 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди за підсудністю було надіслано до Печорського районного суду м. Києва. (а. с. 25).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2019 р. ухвалу Богунського районного суду м. Житомир від 23.11.2018 р. було скасовано а матеріали позовної заяви направлені для продовження розгляду до суду першої інстанції. (а. с. 35).

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з Верховного Суду на її користь грошові кошти в сумі 20 000 грн. на відшкодування моральної.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайновоі) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправнють діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Разом з тим, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 4, 5 Постанови Пленуму верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вважаємо, що в позовній заяві відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що Позивачу діями Верховного Суду, було завдано моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Крім того, Позивач у своєму позові не навела, з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди.

Відповідно ДО СТ. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,

відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обовязковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. А у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавана шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не надано жодного доказу того, що їй завдано моральну шкоду діями Верховного Суду, зокрема, не підтверджено факту порушення її прав, завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю Верховного Суду, не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності Верховного Суду, не встановлено причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні.

Також слід зазначити, що клопотання позивача про перегляд судових рішень були розглянуті в рамках чинного законодавства і винесені ВІДПОВІДНІ ухвали в межах до повноважень ОСОБА_2 Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних із підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, а не шляхом оскарження їх дій (відшкодування моральної чи матеріальної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом, а отже і вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті прийнятті судових рішень, суперечить закону.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 березня 2011 р. №2-рп/2011 зазначив, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Керуючись вимогами ст. ст. 34, 55, 56, 68 Конституції України, ст. 1167 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»), ст. ст. 81, 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.04.2019 року.

Суддя Богунський районний

суду м. Житомира І.Г. Перекупка