Постанова

Іменем України

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 461/11308/15-ц

провадження № 61-11775св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2016 року у складі судді Алфьорової А. М. та постанову Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року у складі колегії суддів Криворотенко В. І., Кононенко О. Ю., Хвостик С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Позов мотивовано тим, що 02 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.19281, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145 873,00 грн на купівлю автомобіля Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі сплатою 4,99 % річних за користування кредитними коштами, строком до 02 листопада 2014 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір застави вищевказаного автомобіля.

Станом на 08 червня 2015 року ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 не погасила, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 211 300,93 грн, яка складається із: 51 273,85 грн - прострочений борг; 28 353,04 грн - прострочені проценти; 42,06 грн - строкові проценти; 127 534,64 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 450,51 грн - дебіторська заборгованість; 3 646,83 грн - інші штрафні санкції.

З урахуванням викладеного та уточнення позовних вимог, ПАТ «Ідея Банк» просило суд у рахунок погашення кредитних зобов`язань на його користь за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно:проводити всі необхідні дії в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України та всіх інших державних та недержавних органах; вилучити у відповідача транспортний засіб, який є предметом застави та передати ПАТ «Ідея Банк»; стягнути з відповідача на його користь витрати із сплати судового збору в сумі 2 113,01 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 06 жовтня 2016 року позовну заяву ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

Звернуто стягнення на майно ОСОБА_1 , яким забезпечене виконання зобов`язань за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 перед ПАТ «Ідея Банк», а саме автомобіль марки Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 у сумі 211 300,01 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати із сплати судового збору у розмірі 2 113,01 грн.

Заочне рішення районного суду мотивовано тим, що через неналежне виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором банк скористався, передбаченим статтями 19, 20 Закону України «Про заставу», правом задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості у розмірі 211 300,01 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року заочне рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 06 листопада 2016 року в частині звернення стягнення на предмет застави, розміру нарахованої суми заборгованості, розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове, яким звернуто стягнення на автомобіль марки Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як на заставне майно яким забезпечене виконання її зобов`язання за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 перед ПАТ «Ідея Банк», в рахунок погашення заборгованості у сумі 159 719,46 грн, в т.ч. прострочений борг - 51 273,85 грн; прострочені проценти - 28 353,04 грн; строкові проценти - 42,06 гривень; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання та штрафні санкції - 79 600,00 грн, дебіторська заборгованість - 450,51 грн шляхом надання ПАТ «Ідея Банк» права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі - покупцю від імені власника з наданням ПАТ «Ідея Банк» повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів, їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб, особу власника).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» на відшкодування понесених судових витрат за подання позову 1 597,19 грн.

Стягнуто з ПАТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених судових витрат за подання апеляційної скарги 1 250,57 грн.

Апеляційний суд застосував до спірних правовідносин положення частини третьої стаття 551 ЦК України та зменшив розмір неустойки з 127 534,64 грн до 75 953,17 грн, звернувши стягнення на предмет застави на погашення заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 у загальному розмірі 159 719,46 грн замість 211 300,93 грн як було визначено судом першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року рішення апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки строк кредитного договору сплив 02 листопада 2014 року, у судів попередніх інстанцій не було передбачених законом підстав стягувати проценти та неустойку, нараховані після закінчення строку договору.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2016 року змінено.

Викладено абзац другий та четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Звернути стягнення на автомобіль PEUGEOT 4008, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як на заставне майно, яким забезпечене виконання її зобов`язання за кредитним договором № 910.19281 від 02 листопада 2012 року перед ПАТ «Ідея Банк», в рахунок погашення заборгованості у сумі 102 883,48 грн, яка виникла станом на 02 листопада 2014 року, в тому числі прострочений борг - 51 273,85 грн; прострочені проценти - 18 281,69 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання - 29 230,60 грн, штраф - 3646,83 грн, дебіторська заборгованість - 450,51 грн, шляхом надання ПАТ «Ідея Банк» права продажу цього транспортного засобу будь-якій третій особі-покупцю від імені власника з наданням ПАТ «Ідея Банк» повноваження вчиняти дії, необхідні для здійснення продажу автомобіля (зняття з обліку в органах Національної поліції України, отримання дублікатів документів на транспортний засіб, отримання-виготовлення ключів, їх дублікатів, отримання відомостей про транспортний засіб, особу власника).

Оскільки суд першої інстанції не зазначив порядку звернення стягнення на предмет застави про який просив банк, чим не дотримався норми частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції у цій частин.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не перевірив розрахунок банку відносно стягнення пені та штрафу, не визначився із тим, чи не є це застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Доводи інших учасників справи

У липні 2019 року АТ «Ідея Банк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін. Указувало, що доводи касаційної скарги вже були предметом розгляду Верховним Судом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що02 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 910.19281, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 145 873,00 грн на купівлю транспортного засобу Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 зі сплатою 4,99 % річних за користування кредитними коштами, строком до 02 листопада 2014 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 910.19281 було укладено договір застави транспортного засобу марки Peugeot 4008, 2012 року випуску, білого кольору, шасі № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, допустила утворення заборгованості, яка станом на 08 червня 2015 року становить 211 300,93 грн з яких: 51 273,85 грн - прострочений борг; 28 353,04 грн - прострочені проценти; 42,06 грн - строкові проценти; 127 534,64 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 450,51 грн - дебіторська заборгованість; 3 646,83 грн - інші штрафні санкції.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.

Застава є способом забезпечення виконання зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України, частини першої та другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання є позасудовим способом звернення стягнення на заставне майно.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний по суті висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року у справі № 523/8653/15-ц (провадження № 61-43889св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 638/11078/15-ц (провадження № 61-13782св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року у справі № 461/12019/15-ц (провадження № 61-19390св18).

Судами встановлено, що ПАТ «Ідея Банк», звертаючись до суду з цим позовом просило звернути стягнення на заставне майно (автомобіль), шляхом його продажу покупцю від імені власника автомобіля в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 910.19281.

У пунктах 1, 2 § 5 договору застави від 21 лютого 2011 року сторони погодили, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або договором застави. При цьому договір застави містить застереження про позасудове задоволення вимог заставодержателя як шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність, так і шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі.

Таким чином суди зробили помилковий висновок про наявність підстав для звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника, оскільки такий спосіб звернення стягнення сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у зв`язку із чим ці вимоги ПАТ «Ідея Банк» не підлягають задоволенню.

Судами не застосовано вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі, оскільки такий спосіб звернення стягнення на заставне майно сторони договору застави визначили як позасудовий, що відповідає положенням статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З огляду на викладене у задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк» слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням касаційної скарги ОСОБА_1 та ухваленням нового рішення у справі, судові витрати за подання апеляційної скарги і касаційних скарг слід компенсувати за рахунок позивача шляхом стягнення з ПАТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 002,26 грн, касаційної скарги у розмірі 2 536,00 грн та касаційної скарги у розмірі 4 006,02 грн, а всього - 11 544,28 грн.

Керуючись статтями 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2016 року та постанову Сумського апеляційного суду від 13 червня 2019 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля будь-якій третій особі покупцю від імені власника відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 11 544,28 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. П. Курило