Тростянецький районний суд
справа № 147/165/18
номер провадження № 2/147/52/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Чудак Г.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Червонецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/165/18 за позовом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018р. сільський голова Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю одиночкою. Протягом декількох років, працівниками Ободівської сільської ради спільно із працівниками служби у справах дітей, неодноразово проводилися обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідача. Після проведення обстежень було виявлено, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та веде непристойний спосіб життя. Кошти, які отримує від держави, витрачає на задоволення своїх потреб. Діти відвідують Бережанський дошкільний навчальний заклад «Сонечко». Відповідачку, на підставі рішення сесії сільської ради 7 скликання №527-27/2017 від 23.12.2017 р., звільнено від батьківської плати за відвідування дітьми ДНЗ «Сонечко». Періодично ОСОБА_2 з`являлася до закладу з ознаками алкогольного сп`яніння, забувала забирати дітей з садочка. Неодноразово відповідачка попереджувалася щодо недопустимості зловживання алкогольними напоями, створення нормальних умов проживання для дітей та про виправлення неблагополучного становища в сім`ї. ОСОБА_2 обіцяла виправитися, але всі обіцянки свідомо порушувала та не виконувала. Сім`ю відповідачки, на підставі рішення виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 16.01.2017 р. №06, визнано такою, що опинилася в складних життєвих обставинах. Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно трьох її дітей, розглядалося на засіданнях виконавчого комітету. Окрім того зазначив, що відповідачка постійно залишала дітей без нагляду. В міру життєвих обставин, за ними доглядала старша дочка Настя та бабуся ОСОБА_4 , а сама цілодобово проводила час у шумній компанії, де розпивалися алкогольні напої, або місце її перебування протягом декількох днів було невідоме. ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не займається їх вихованням, лікуванням та розвитком, не цікавляться життям та здоров`ям дітей.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту прийняття рішення і до досягнення ними повноліття.

27.02.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

31.05.2018 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з березня 2018 р. ОСОБА_2 змінила свій стиль життя, пройшла курс лікування від алкогольної залежності. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 , комісія виявила, що в будинку, в якому проживає сім`я чисто та тепло. У відповідачки в даний час добрі відносини з матір`ю ОСОБА_4 (а.с.68)

Ухвалою суду від 12.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання.

06.05.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей. Також пояснила, що зрозуміла свої помилки та постійно відвідує своїх дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та пояснив, що ОСОБА_2 зміна свою поведінку та ставлення до дітей.

В судовому засіданні представник третьої особи по суті справи зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю дітей: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.02.2016 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.34); - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.04.2005 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області (а.с.35); - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.2013 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.36).

16.01.2017 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району, визнано родину ОСОБА_2 , 1987 р.н., яка проживає по АДРЕСА_1 , як родину, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.10).

У акті обстеження та перевезення малолітніх дітей від 23.10.2017 р., складеного комісією у складі: сільського голови Ременюка К.В., юриста сільської ради Гукал Т.А., землевпорядника сільської ради Христич О.І. зазначено, що вищевказана комісія, відповідно до телефонного дзвінка завідуючої Бережанським ДНЗ «Сонечко», прибула до ігрового майданчика, який знаходиться в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , біля якого засвідчила слідуюче: ОСОБА_2 схилилася на автомобіль, який був розташований повз узбіччя дороги. Двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходилися поруч. Під час розмови з нею, виявилось, що ОСОБА_2 знаходиться в нетверезому стані. Адекватного пояснення на свої дії не могла дати. Виражалася нецензурними криками по відношенню до працівників сільської ради та дільничого інспектора. У дівчинки Азалії була температура, вона кашляла. При зовнішньому огляді було виявлено, що діти одягнені не по сезону. При температурі 0 градусів, вони були одягнуті у тонкі куртки та туфлі. Черговим фельдшером ОСОБА_9 діти були передані у дитяче відділення Тростянецької лікарні (а.с.14).

Відповідно до повідомлення в.о. завідувача ДНЗ «Сонечко» від 25.10.2017 р., адміністрація Бережанського дитячого садочка повідомляє, що ОСОБА_2 , мати ОСОБА_10 , 2013 р.н. і ОСОБА_11 , 2016 р.н., періодично приходила у дитячий садок у нетверезому стані (а.с.28).

Із заяви ОСОБА_4 від 10.11.2017 р. встановлено, що остання просить Ободівського сільського голову, прийняти міри до її дочки ОСОБА_2 , мати трьох малолітніх дітей, яка не виконує своїх батьківських обов`язків та протягом останніх трьох днів не перебуває дома (а.с.23).

Згідно акту від 13 листопада 2017 р., ОСОБА_2 була відсутня у своєму житловому будинку. Зі слів бабусі ОСОБА_4 , її дочка відсутня на протязі 7 днів, а саме з 6 листопада 2017 р., місцезнаходження її невідоме, телефон вимкнено. Одна дитина син ОСОБА_8 знаходився в дитячому садочку, а друга дитина дочка ОСОБА_7 , знаходилась в будинку разом з бабусею ОСОБА_4 Старша дочка Настя знаходилась, зі слів бабусі, з матір`ю. Зі слів жителів вони знаходяться у співмешканця ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , де займаються розпиванням спиртних напоїв на кошти, які отримала на дітей. Бабуся дітей купила за власну пенсію їм зимовий одяг та потрібні продукти. У будинку відключено газопостачання. ОСОБА_4 просила розлянути питання про позбавлення її дочки батьківських прав відносно дітей та її надати опікунство над онуками (а.с.20, 21).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 , матері відповідачки, від 16.11.2017 р. адресована на ім`я сільського голови Ободівської сільської ради, згідно якої ОСОБА_4 прийняла на себе відповідальність, догляд за трьома неповнолітніми дітьми її дочки ОСОБА_2 , на час її відсутності (а.с.16).

Також, 16.11.2017 р. на ім`я сільського голови Ободівської сільської ради Ременюка ОСОБА_13 , ОСОБА_2 написала заяву, в якій зазначила, що на час її відсутності доручає здійснювати догляд її неповнолітніх дітей своїй матері ОСОБА_4 (а.с.17).

Рішенням 27 сесії 7 скликання від 23.12.2017 р. №527-27/2017, звільнено ОСОБА_2 з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. від батьківської плати за відвідування її доньки ОСОБА_6 , 2013 р.н., та сина ОСОБА_5 , 2016 р., Бережанського ДНЗ (а.с.7).

Згідно акту вилучення та перевезення дітей від 10.02.2018 р., 10.02.2018 р. о 14.30 год., комісія у складі: сільського голови, дільничого інспектора та чергового фельдшера, прибула до житлового будинку в АДРЕСА_3 , в якому проживає сім`я ОСОБА_14 засвідчила те, що ОСОБА_2 , отримавши державну допомогу на дітей, витрачала її на розпивання алкогольних напоїв. Малолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , коли їх мати розпивала спиртні напої, залишилася без нагляду. ОСОБА_2 та двоє її малолітніх дітей, після огляду черговим фельдшером, були передані під нагляд в інфекційне відділення Тростянецької лікарні (а.с.15).

Рішеннями виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 15.11.2017р. №110 та від 02.11.2018 р. № 123, ОСОБА_4 надано грошову допомогу в сумі 1000 грн. у зв`язку зі складними життєвими обставинами та 1500грн. на лікування онуки ОСОБА_6 , 2004 р.н. (а.с.123,124).

Орган опіки та піклування Тростянецької РДА надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 від 30.10.2017 р., з якого слідує, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей, залишає їх без нагляду на тривалий період часу. Кошти державної соціальної допомоги на дітей не завжди витрачала за призначенням. На території Ободівської сільської ради характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, часто приходить в дитячий садок в нетверезому стані, інколи забуває забрати дітей з садочка. Відповідно орган опіки та піклування Тростянецької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, що буде відповідати їх інтересам (а.с.18).

Згідно характеристики на ученицю 8 класу Ободівської СЗШ І-ІІ ст., ОСОБА_6 2004 р. за час навчання показала себе старанною ученицею із достатнім рівнем знань. Вона добросовісно виконувала домашні завдання, була активна на уроках. Анастасія ввічлива, товариська, має багато друзів. У вільний час займається виготовленням квітів із звичайного мила та композицій з них. У всьому акуратна, має охайний вигляд та естетичний смак. В силу сімейних обставин інколи доводилось не відвідувати школу (а.с.70).

Відповідно до довідки-характеристики від 16.03.2018 р., за час перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в Бережанському ДНЗ «Сонечко» діти були охайними та чистими. Систематично відвідували дошкільний навчальний заклад. Діти дружелюбні, контактують з ровесниками, не конфліктні (а.с.71).

Також судом встановлено, що згідно довідки КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерація» від15.05.2018 р. № 35, ОСОБА_2 , 1987 р.н., з 27.03.2018 р. по 10.04.2018 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності F10,262. Пройшла курс лікування (а.с.69).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 від 20.03.2018 р., складеного комісією у складі: секретаря сільської ради, юриста сільської ради та депутата сільської ради, вбачається, що 20.03.2018 р. було здійснено огляд житлового будинку ОСОБА_2 . На час перебування комісії в будинку було чисто та прибрано. ОСОБА_2 поводилася адекватно, була в тверезому стані. Плакала і розказувала, що перебуває на обліку у лікаря нарколога, показала, що п`є ліки, щоб вилікуватися від алкогольної залежності. Розказувала, що жалкує за своїми дітьми, які на даний час перебувають у Жмеринському центрі Соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.75).

З 08.01.2019 р. ОСОБА_2 зареєстрована, як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с.87,88).

Згідно інформації головного лікаря Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини від 28.03.2019 р., в закладі з 28.02.2018 р. знаходиться на вихованні дитина ОСОБА_5 , 2016 р.н. по даний час, на повному державному утриманні. За час перебування мати відвідувала дитину 21 раз: 08.03.2018 р., 15.03.2018 р., 23.03.2018 р., 21.04.2018 р., 23.05.2018 р., 15.06.2018 р., 08.07.2018 р., 25.07.2018 р., 30.07.2018 р., 08.08.2018 р., 29.08.2018 р., 03.10.2018 р., 11.11.2018 р., 12.12.2018 р., 19.12.2018 р., 25.12.2018 р., 26.12.2018 р., 06.01.2019 р., 31.01.2019 р., 24.03.2019 р. та 28.03.2019 р. Цікавилася станом здоров`я та розвитком дитини, приносила іграшки та солодощі (а.с.130).

Відповідно до інформації директора Жмеринського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 26.03.2019 р. №64, 28.02.2018 р. діти ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , 2004 р.н. та ОСОБА_6 , 2013 р.н., поступили в заклад за направленням служби у справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації і по теперішній час перебувають на повному державному утриманні. За період перебування дітей у центрі реабілітації, мати ОСОБА_2 відвідувала дітей 10 раз. Вона привозила солодощі, фрукти і одяг для дівчат. ОСОБА_16 має мобільний телефон, спілкується з бабусею та мамою. Під час останнього візиту 26.03.2019 р. придбала дітям новий одяг, пролікувала ОСОБА_17 зуб, разом з донькою ОСОБА_18 отримала консультацію у дерматолога (а.с.132).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що в 2010 році вона з дочкою приїхали в с.Ободівка. Наталя працювала за кордоном і вони проживали на її кошти. У ІНФОРМАЦІЯ_3 р. відповідач народила дочку ОСОБА_7 , потім влаштувалася на роботу. Коли ОСОБА_19 була на роботі, ОСОБА_4 забирала дітей з садочка. Одного разу у 2017 р. приїхали до неї ОСОБА_20 та Червонецька і сказали написати відмову від дітей. У лютому 2018 р. також було написано заяву про те, що вона хоче взяти на себе відповідальність за дітей, оскільки її дочка ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні. Заяву про відмову від дітей ОСОБА_4 пояснила, що писала необдумано, їй підказував голова сільської ради. Просила повернути дітей додому, оскільки бажає, щоб ОСОБА_2 дали ще один шанс. Вона працює, заробляє кошти, відвідує дітей. Пройшла лікування та не зловживає спиртними напоями.

В судовому засіданні також було вислухано дитину ОСОБА_6 , 2004 р., яка пояснила, що на даний час вона навчається у м. Вінниця. З мамою раніше були погані відносини, а зараз все добре. Раніше сварилися, коли вона йшла з дому. Жорстокого поводження зі сторони матері не було. Продукти харчування, одяг, вона завжди їм купувала.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони. Близько місяця тому бачив, як вона з чоловіками в парку розпивала спиртні напої. Він склав протоколи на двох чоловіків, на ОСОБА_2 протокол не складав. Раніше за викликом сільського голови було здійснено виїзд в центр села, де перебувала відповідач в не тверезому стані та з нею було двоє дітей. Потім було викликано швидку, оскільки в дівчинки була температура. Умови проживання в будинку були непогані. Також повідомив, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 р. вони приїхали на подвір`я ОСОБА_12 , оскільки їх викликали сусіди. До ОСОБА_2 з боку співмешканця було застосовано фізичну силу. Відповідачка була з ознаками алкогольного сп`яніння на тілі були синці. Також пояснив, коли діти були в лікарні з бабусею, ОСОБА_2 до дітей не з`явилася. Умови проживання в її будинку непогані. Акти Ободівської сільської ради складалися лише тоді, коли діти залишалися без нагляду і коли відповідачка не перебувала дома. ОСОБА_22 заперечив проти повернення дітей у родину ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними (ч. 1 ст. 163 СК).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК).

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини четвертої статті 10, частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Таким чином, судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

У цьому контексті недостатньо встановити, що дитину може бути поміщено у краще середовище для її виховання. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (рішення у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 50, від 18 грудня 2008 року).

Відтак, позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Так, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач та орган опіки та піклування якимсь чином аналізував якою мірою стверджувана незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність відповідачки ОСОБА_2 забезпечувати належну опіку і піклування дітей.

Окрім наданих документів, у яких лише зафіксовано певні проблеми, позивачем не надано ніяких інших даних фактичного обсягу та достатності соціальної допомоги, як і не надано доказів проведення з відповідачкою консультації з приводу виховання дітей з наданням конкретних рекомендацій. Суд вважає, що така інформація має важливе значення для висновку про те, чи виконала держава в особі відповідного органу свій конвенційний обов`язок зі збереження єдності сім`ї і чи дослідив такий орган достатнім чином ефективність менш суворих альтернативних заходів перед тим, як клопотати про позбавлення батьківських прав матір дітей.

Важке матеріальне становище сім`ї, погані житлові умови, чи в минулому зловживання спиртними напоями, не є наслідком ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а тому не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав.

Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками ОСОБА_2 , які б свідчили про ухилення її від виховання дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_7 . Вказала, що зрозуміла всі свої помилки, вона намагається створити усі можливі умови для забезпечення дітей достатнім рівнем життя.

На підставі викладеного та враховуючи бажання відповідачки виховувати своїх дітей, суд вважає необґрунтованим висновок органу опіки та піклування Тростянецької РДА про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей, оскільки його зроблено без урахування всіх обставин справи. Зокрема вищевказаний висновок було винесено без повідомлення та участі ОСОБА_2 , унаслідок чого вона не мала можливості надати свої доводи й заперечення, що є порушенням Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позовна вимога щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її дітей задоволенню не підлягає, то і підстав для стягнення з неї аліментів на утримання дітей не має.

Однак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_2 , що у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню дітей: сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Покласти на Орган опіки і піклування Тростянецької районної державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Ободівська сільська рада Тростянецького району, місцезнаходження якої зареєстрована за адресою: 24353, Вінницька область, тростянецький район, село Ободівка, вулиця Ватутіна, будинок 8.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації, місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: 24300, Вінницька область, Тростянецький район, селище міського типу Тростянець, вулиця Соборна, будинок 37.

Повний текст рішення складено 26.12.2019 р.

Суддя: