Справа № 396/1477/19
Провадження № 2/396/536/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної Алли Анатоліївни,

за участю секретаря судового засідання Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/1477/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , відділ з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майназа ними в розмірі 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивують тим, що 15 грудня 1995 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та Відповідач 2 - ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 , як члени трудового колективу чоловічої перукарні (товариство покупців), виступаючи як покупці уклали із представництвом Фонду Державного майна у Новоукраїнському районі (Продавець) нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу №05 від 26 грудня 1995 року, щодо приміщення чоловічої перукарні, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (надалі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору зазначено, що продавець зобов`язується передати у власність Покупця будівлю (споруду, приміщення) загальною площею 71,2 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці 0,01 га., а Покупець зобов`язується прийняти вказану будівлю (споруду, приміщення) і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Характеристика будівлі (споруди, приміщення) наводиться у технічному паспорті, який видається бюро технічної інвентаризації і є додатком до цього Договору.

На підставі зазначеного Договору купівлі-продажу 23 січня 1996 року було складено акт приймання-передачі, відповідно до якого представництво Фонду державного майна України у Новоукраїнському районі передало перукарні чоловічій м. Новоукраїнка - структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» в особі голови товариства покупців ОСОБА_5 викуплене ним державне майно перукарні чоловічої - структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда», вартістю 261,0 млн. крб..

Даний договір зареєстрований Новоукраїнською держадміністрацією №91-р від 23 січня 1996 року.

23 січня 1996 року за реєстраційним номером 06 представництвом Фонду Державного майна України у Новоукраїнському районі було видано свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу перукарні чоловічої, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, в інших документах, які стали підставою для видачі даного документа, значиться покупець - голова ТП (товариство покупців) ОСОБА_7 . Зазначене товариство покупців було зареєстровано Фондом державного майна України, про що видано свідоцтво №3 від 18 липня 1995 року та підписний лист учасників товариства покупців, згідно якого зазначено - об`єкт приватизації - чоловіча перукарня, а кошти, заявлені на придбання об`єкта та ідентифікаційні дані самих учасників, вкладами яких були приватизаційні папери на 5000 тис. крб. з визначеними відсотками часток від вартості об`єкта.

На даний час оригінал свідоцтва про власність на майно цілісного майнового комплексу перукарні чоловічої від 23 січня 1996 року не зберігся.

Позивачі звернулися до державного архіву Кіровоградської області із проханням в разі наявності, надати належним чином завірені копії установчих документів, однак вони отримали повідомлення, про те, що свідоцтва про державну реєстрацію товариства на зберігання до архіву не надходять, тому надати копію свідоцтва про державну реєстрацію структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» немає можливості. На зберіганні в Державному архіві області знаходяться документи Новоукраїнської районної державної адміністрації по 2010 рік, Новоукраїнської міської ради по 2015 рік. Крім того, своїм листом державний архів Кіровоградської області повідомив, що у документах архівного фонду «Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області» у розпорядженнях голови районної державної адміністрації за 1995 рік відомості про державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» відсутні.

Крім того, своїм повідомленням 23.08.2019 року (вих. №01-20/Ж-140) архівний відділ Новоукраїнської районної державної адміністрації надав відповідь про неможливості надати архівну довідку про реорганізацію фірми побутових послуг «Лаванда» тому, що документи (розпорядження голови районної державної адміністрації, розпорядження голови районної ради) було передано на постійне зберігання до Державного архіву Кіровоградської області.

В зв`язку з необхідністю подальшого вирішення питань щодо реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно вказаного об`єкта, позивачі звернулися до державного реєстратора прав із заявою про реєстрацію, однак 26 липня 2019 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_8 винесла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Крім того, позивачі зазначають, що за ОСОБА_5 , яка є відповідачем 2 - по справі, на підставі рішення Новоукраїнського районного суду по справі №396/1704/18 від 24.10.2018 року визнано право спільної часткової власності на 1/5 частину нежитлового приміщення загальною площею 71.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з єдиного державного реєстру.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви, просять суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі предстаника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.97).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, жодних заперечень немає, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з"явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника у зв`язку з великим навантаженням. Розгляд позовних вимог залишають на розсуд суду (а.с.132).

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 15 грудня 1995 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , як члени трудового колективу чоловічої перукарні (товариство покупців), виступаючи як покупці уклали із представництвом Фонду Державного майна у Новоукраїнському районі нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу №05 від 26 грудня 1995 року, щодо приміщення чоловічої перукарні, що розташована за адресою АДРЕСА_2 (надалі - Договір) (а.с.27-29).

Згідно п.1.1. Договору зазначено, що продавець зобов`язується передати у власність Покупця будівлю (споруду, приміщення) загальною площею 71,2 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на земельній ділянці 0,01 га., а Покупець зобов`язується прийняти вказану будівлю (споруду, приміщення) і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Характеристика будівлі (споруди, приміщення) наводиться у технічному паспорті, який видається бюро технічної інвентаризації і є додатком до цього Договору.

Дани договір зареєстрований Новоукраїнською держадміністрацією №91-р від 23 січня 1996 року.

Відповідно до акту приймання-передачі від 23.01.1996 року представництво Фонду державного майна України у Новоукраїнському районі (надалі - Продавець) в особі начальника Луценко ОСОБА_9 Володимирівни з однієї сторони передає перукарні чоловіча м. Новоукраїнка - структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» в особі голови товариства покупців Дарабан Алли Миколаївни, діючої на підставі угоди про спільну діяльність (надалі - Покупець), а друга сторона приймає згідно з відомостями Інвентаризації викуплене ним державне майно перукарні чоловічої - структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда», вартістю 261,0 млн. крб. (а.с.30-31).

23 січня 1996 року за реєстраційним номером 06 Фондом Державного майна України у Новоукраїнському районі було видано свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу перукарні чоловічої, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.32).

Згідно свідоцтва про власність на майно цілісного майнового комплексу перукарні чоловічої, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виданого Фондом державного майна України у Новоукраїнському районі за реєстраційним №6 від 23.01.1996 року, видане покупцеві - перукарні чоловічої на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Новоукраїнською державною нотаріальною конторою 26 грудня 1995 року за №4240, а також акту прийому-передачі від 23 січня 1996 року між покупцем і представництвом Фонду державного майна України у Новоукраїнському районі згідно з Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06 березня 1992 року. Дане Свідоцтво підтверджує, що покупець є власником вищеназваного цілісного майнового комплексу (а.с.32).

Проте, в інших документах, які стали підставою для видачі даного документа, значиться покупець - голова ТП (товариство покупців) ОСОБА_7 . Зазначене товариство покупців було зареєстровано Фондом державного майна України, про що видано свідоцтво №3 від 18 липня 1995 року та підписний лист учасників товариства покупців, згідно якого зазначено - об`єкт приватизації - чоловіча перукарня, а кошти, заявлені на придбання об`єкта та ідентифікаційні дані самих учасників, вкладами яких були приватизаційні папери на 5000 тис. крб. з визначеними відсотками часток від вартості об`єкта.

На даний час оригінал свідоцтва про власність на майно цілісного майнового комплексу перукарні чоловічої від 23 січня 1996 року не зберігся.

Відповідно до відповіді на претензію від 19.07.2019 року, яку направляли позивачі 04.07.2019 року відповідачу ОСОБА_5 , остання повідомила, що на даний час має у своєму розпорядженні лише деякі копії тих документів, що вимагали позивачі надати в оригіналах. На сьогодні в оригіналі відповідача є лише рішення суду від 24.10.2018 року №396/1704/18 та витяг з РРПНМ №240 від 23.01.2019 року. Таким чином претензію про надання оригіналів документів на право власності виконати не може (а.с.45).

Як вбачається з інформаційного повідомлення від 29 липня 2019 року за вих.№Б-1014/01-70 державний архів Кіровоградської області повідомляє, що свідоцтва про державну реєстрацію товариства на зберігання до архіву не надходять, тому надати копію свідоцтва про державну реєстрацію структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» немає можливості. На зберіганні в Державному архіві області знаходяться документи Новоукраїнської районної державної адміністрації по 2010 рік, Новоукраїнської міської ради по 2015 рік (а.с.37).

Відповідно до листа від 20.08.2019 року за вих.№Б-1123/01-70 державний архів Кіровоградської області повідомляє, що у документах архівного фонду «Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області» у розпорядженнях голови районної державної адміністрації за 1995 рік відомості про державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» відсутні (а.с.39).

Згідно листа від 23.08.2019 року за вих. №01-20/Ж-140 архівний відділ Новоукраїнської районної державної адміністрації надав відповідь про неможливості надати архівну довідку про реорганізацію фірми побутових послуг «Лаванда» тому, що документи (розпорядження голови районної державної адміністрації, розпорядження голови районної ради) було передано на постійне зберігання до Державного архіву Кіровоградської області (а.с.33).

На сьогоднішній час адреса приміщення перукарні змінилася з АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна №51 від 18 липня 2019 року (а.с.36).

В зв`язку з необхідністю подальшого вирішення питань щодо реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно вказаного об`єкта, позивачі звернулися до державного реєстратора прав із заявою про реєстрацію, однак 26.07.2019 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_8 винесла рішення про відмову у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки - (не відомо) на нежитлове приміщення з реєстраційним номером 240, що розташований АДРЕСА_1 , оскільки заявники не подали документи, які підтверджують їх частку, як фізичних осіб, що підтверджують їх право власності на нежилу будівлю, на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована 1/5 частка (а.с.46).

На підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області по справі №396/1704/18 від 24.10.2018 року за ОСОБА_5 визнано право спільної часткової власності на 1/5 частину нежитлового приміщення загальною площею 71.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.112-113).

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання за ними права власності на частку нерухомого майнав розмірі 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , який обґрунтовано тим, що на даний час не мають можливості вільно розпоряджатися цим майном в силу відсутності державної реєстрації права власності на це майно та чіткого визначення частки за кожним з них.

Зі змісту вказаного договору купівлі-продажу від 26.12.1995 року, акту приймання-передачі від 23.01.1996 року та свідоцтва про власність за №6 від 23.01.1996 року вбачається, що придбання спірного приміщення було здійснено в порядку приватизації державного майна цілісного майнового комплексу.

При цьому, оскільки наведені позивачами обставини щодо набуття ними у власність спірної будівлі мали місце у 1996 році, а тому при наданні правової оцінки заявленим правовідносинам слід керуватися чинним на той час цивільним законодавством України.

Правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств визначено Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 6 березня 1992 року № 2171-ХІІ (далі - Закон № 2171-ХІІ), який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2171-ХІІ (в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу спірних приміщень) об`єктами малої приватизації є, зокрема, цілісні майнові комплекси невеликих державних підприємств, балансова вартість основних фондів яких, станом на 1 травня 1992 року, не повинна перевищувати 20 мільйонів карбованців.

У випадку, коли до складу підприємств входять структурні підрозділи (магазини, перукарні, майстерні тощо), що можуть бути виділені у самостійні підприємства, об`єктами малої приватизації є названі структурні підрозділи (ч.2 ст.2 Закону № 2171-ХІ).

Отже, в розумінні ст.2 Закону № 2171-ХІ спірне приміщення товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. не може бути окремими об`єктами малої приватизації, оскільки воно є складовим цілісного майнового комплексу.

Крім того, за правилами ст.3 Закону № 2171-ХІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) способами малої приватизації є викуп об`єктів, що підлягають приватизації, працівниками цих об`єктів; продаж на аукціоні, за конкурсом.

Статтею 4 Закону № 2171-ХІ передбачено, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у загальнодержавній та комунальній власності, є відповідно Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами народних депутатів.

Відповідно до ст.86 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, чинного станом на 1996 рік, відносини власності регулювалися Законом України «Про власність».

Так, за змістом ст.21 Закону України «Про власність», який був чинний на час придбання позивачем вказаного майна, право колективної власності виникає, зокрема, на підставі викупу колективами трудящих державного майна та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Зі змісту ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств» вбачається, що одним із способів приватизації є викуп об`єктів малої приватизації працівниками цих об`єктів.

Згідно до п. 1.1. Порядку створення та реєстрації товариства покупців у процесі приватизації, товариство покупців - це добровільне об`єднання громадян, які уклали угоду про спільну діяльність, з метою придбання об`єктів приватизації у колективну власність.

Пунктом 3.1. Порядку передбачено право членів товариства покупців на частину придбаного в процесі приватизації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 432 ЦК УРСР грошові та інші майнові внески учасників договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю.

Позивачі придбали спірне приміщення шляхом викупу, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.1995 року, оскільки були учасниками товариства покупців.

Як встановлено, учасниками товариства покупців було складено підписний лист в якому зазначено учасників товариства покупців трудового колективу, до складу яких входили і позивачі, на придбання об`єкта приватизації, з внесеними кожним учасником як приватизаційними так і власними коштами. Вказаний лист є невід`ємною частиною до угоди про спільну діяльність (а.с.26).

Таким чином, позивачі набули право власності на цілісний майновий комплекс - приміщення товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. - на законних підставах.

Тобто, після придбання та приватизації товариством покупців державного майна, у його членів виникло право власності на придбане майно, відповідно до внесених кожним членом коштів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. З Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Суд переконаний, що відсутність державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю не може бути перешкодою для вільного розпоряджання позивачами належним їй майном, так як станом на 1996 рік діяло законодавство, відповідно до якого виникнення права власності не залежало від державної реєстрації прав на нерухоме майно. А відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України- право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Крім того, статтею 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно до ст.364 ЦК України- співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що договір про виділ частки нерухомого майна в натурі не укладався.

Відповідно до ст.41 Конституції України- право власності є непорушним.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України наданої ним у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15 "оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників"

Враховуючи, що частки позивачів та відповідача ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності є рівними, підстав для відступу від рівності часток у судовому засіданні не встановлено, суд вважає за можливе визначити ідеальні частки у праві спільної сумісно власності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивачі мають право на частку у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , розмір чатки 1/5 частини у спільному майні товариства, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись, ст.41 Конституції України, Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 6 березня 1992 року № 2171-ХІІ, ст.21 Закону України «Про власність»,Порядком створення та реєстрації товариства покупців у процесі приватизації, правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15, ст. ст. 128, 432 ЦК УРСР, ст. ст.356,358,363,364,367,392 ЦК України, ст.ст.12,13,81,89,200,268,280-282 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) розмір частки 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) розмір частки 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) розмір частки 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право спільної часткової власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) розмір частки 1/5 частини у спільному майні товариства покупців членів структурного підрозділу фірми побутових послуг «Лаванда» у нежитловому приміщенні - чоловічої перукарні, загальною площею 71,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: А. А. Русіна