1Справа № 333/7243/18 2/335/1412/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4430, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 23.08.2018 раку щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 , за Договором № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2008 року в сумі 264327,52 грн. та 1000,00 грн. плати за з чинення нотаріальних дій.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2019 року зазначена цивільна справа передана за підсудністю на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі.

Відповідно до письмових заперечень відповідача викладених у його відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. до суду не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено договір № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти (кредитна лінія) в гривні із строком дії 12 місяців в сумі 96 000,00 грн. До Договору № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки було видано карту VISA PLATINUM № НОМЕР_2 з граничним терміном дії 09/09.

В грудні 2018 року позивач дізнався, що 22.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесено Постанову про примусове стягнення з позивача боргу на користь AT «УКРСОЦБАНК» в сумі 265327,52 грн., на підставі виконавчого напису № 4430 від 23 серпня 2018 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безснірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Сам виконавчий напис №4430 містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема зазначено лише Договір №0315/114305 від 15.09.2018 року, та не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за договором, суми боргу у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Згідно п. 1.1 Договору №0315/114305 від 15.09.2018 року «Банк на підставі заяви Держателя на відкриття рахунку та отримання платіжної картки відкриває держателю рахунок № НОМЕР_3 в українській гривні у Запорізької обласної філії АКБ УКРСОЦБАНК МФО 313010, випускає та надає Держателю картку типа VISA PLATINUM строком дії 12 місяців та ПІН до неї, а також забезпечує розрахунки за операціями з використанням картки в межах витратного ліміту».

Отже картка була видана банком з граничним терміном дії 09 місяць 2009 року.

Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким право вимоги виникло, ще 9 років тому, в 2009 році, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису.

Згідно виконавчого напису № 4430 від 23.08.2018 року зазначено що допущено стягнення боргу за період з 15.09.2008 року по 30.05.2018 року, тобто майже 10 років.

Таким чином, виконавчий напис здійснено в порушення приписів ст.ст. 256-258 ЦК України, які встановлюють строки позовної давності щодо вимог про стягнення основної суми заборгованості та пені.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування - кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно п. 1.2.1 Договору позивачу було надано кошти в сумі 96000,00 грн. Згідно змісту виконавчого напису, сума боргу нарахована за період з 15.09.2008 року по 30.05.2018 року та становить 264327,52 грн. Тобто до суми боргу, яку вимагає повернути банк входять суми штрафів та пені, а виконавчий напис вчинений 23.08.2018 року, тобто з порушенням річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення суми пені.

Крім того, договір № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2008 року, оформлювався в простій письмовій формі, і при виданні виконавчого напису порушено п. 1 «Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, згідно з приписами якого виконавчий напис здійснюється на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Також, з виконавчого напису не вбачається на яку саме суму простроченого платежу здійснено нарахування пені (відсоток від суми заборгованості). Як вбачається виконавчий напис було здійснено виключно на підставі договору № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2008 року, однак на цю дату (23.08.2018 року) вже спливли всі граничні строки для звернення за стягненням, як основної заборгованості, так і пені.

На підставі викладеного, суд вважає, що заборгованість по Договору має спірний характер, виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства, за межами строків для звернення для стягнення боргу, а відтак, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни № 4430, виданий 23.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» заборгованості за договором № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2008 року необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4430, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною 23.08.2018 раку щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 , за Договором № 0315/114305 - PR про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2008 року в сумі 264327,52 грн. та 1000,00 грн. плати за з чинення нотаріальних дій.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Геєць