Справа № 496/1600/19
Провадження № 2-о/496/92/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря Желяпової О.Ф.,

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Василівська сільська рада Біляївського району Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд: встановити факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцями матір`ю ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьком ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 по день їх смерті.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини приватизованої житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_4 , після смерті якого також відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини приватизованої житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені частки спадкової житлової квартири належать померлим батькам заявниці. Заявниця є спадкоємцем за законом першої черги, окрім неї спадкоємцем першої черги є рідна сестра заявниці ОСОБА_2 , яка є інвалідом 2 групи з дитинства, за якою доглядає заявниця. З метою оформлення спадкових прав на вказане спадкове майно, заявниця звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своїх батьків. 17 квітня 2019 року заявниця отримала лист від державного нотаріуса з якого вбачається що їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк для прийняття спадщини та не надано доказів про її фактичне прийняття спадщини після смерті матері, аналогічний лист було отримано заявницею від 17 квітня 2019 року про неможливість прийняття заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька заявниці ОСОБА_4 . Спадщину заявниця прийняла фактично так як вона постійно проживала сумісно, без реєстрації зі спадкодавцями, доглядала за ними до дня їх смерті та вступила в управління їх майном, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою для оформлення своїх спадкових прав.

Заявник у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Представник Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 39).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 мати заявниці, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 30 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 батько заявниці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1305 (а.с. 8).

Заявниця уклала шлюб з громадянином ОСОБА_5 та змінила своє прізвище з дівочого ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 34 (а.с. 9).

ОСОБА_2 інвалід 2 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 виданого 24.02.2011 року, терміном дії довічно та випискою з акту освідування в ЛТЕК (а.с. 10, 11).

Заявниця звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своїх батьків, але згідно листів наданих Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області № 1774/02-31 від 17.04.2019 року та № 1745/02-31 від 17.04.2019 їй було відмовлено у прийняті її заяв так, як нею не було надано доказів фактичного прийняття спадщини після смерті її батьків (а.с. 12, 13).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1997 року № 1587 квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по 1/3 частині кожному, зазначене також підтверджується технічним паспортом виданим на зазначену квартиру на ім`я ОСОБА_3 від 05.04.1996 (а.с. 14, 15-17).

Згідно довідок виданих Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області № 86 від 16.04.2019 року та № 87 від 16.04.2019 року ОСОБА_1 дійсно проживала зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 та вела спільне господарство по день їх смерті, також здійснювала догляд за батьками коли вони хворіли та за своєю сестрою ОСОБА_2 , догляд за сестрою здійснює і по сьогоднішній день, що також підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17 квітня 2019 року (а.с. 18-19, 20, 21).

Згідно відповіді державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1339/01-16 від 10.09.2019 року спадкова справа до майна ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 36).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_5 , серія паспорта НОМЕР_6 ), заінтересована особа: Василівська сільська рада Біляївського району Одеської області (місце знаходження: 67613, Одеська область Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 64), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_4 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2019 року.

Суддя Буран В.М.