ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 629/1233/18

Провадження № 22-ц/818/839/19

14 січня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, ухвалене 09 жовтня 2018 року о 17 годині 53 хвилини у складі судді Ткаченка О.А, -

УСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, у якому просив визнати його наймачем у договорі найму трикімнатної квартири житловою площею 39,58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 замість ОСОБА_3 у зв'язку із її вибуттям.

В обґрунтування позову посилався на те, що з 29 травня 2017 року він за згодою наймача ОСОБА_3, його тещі, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. З цього часу позивач, його дружина ОСОБА_4 (донька наймача) та ОСОБА_3 проживали за вказаною адресою однією сім`єю, вели спільне господарство. 19 вересня 2017 року ОСОБА_3 виїхала з указаної квартири та знялася з реєстрації. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради від 28.08.2017 року №554 позивачу було відмовлено у заміні наймача в договорі найму квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з наявною значною заборгованістю по сплаті комунальних послуг.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Рішення мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 737 від 14 листопада 2017 року відкладено вирішення питання про зміну наймача в договорі найму квартири АДРЕСА_1 до вжиття заходів по погашенню заборгованості за надані комунальні послуги. Відсутність належним чином оформленого рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про заміну наймача в договорі найму жилого приміщення або відмову у зміні свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. Отже, має місце його протиправна бездіяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що рішенням про відкладення вирішення питання про заміну наймача до погашення заборгованості за комунальні послуги виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області фактично відмовив ОСОБА_1 у визнанні його наймачем квартири АДРЕСА_1. Позивач не відмовляється від сплати заборгованості, яка утворилася після його вселення до спірної квартири, але заборгованість відповідачем нарахована починаючи з 1996 року, коли ні він, ні ОСОБА_3 не проживали за спірною адресою.

Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення, посилається на те, що рішенням № 737 від 14.11.2017 року позивачу не було відмовлено у визнанні його наймачем житлового приміщення, вирішення питання було відкладено, що не заборонено законом. Рішення про визнання наймачем житлового приміщення відноситься до виключної компетенції виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, тому не може прийматися судом.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 була визнана наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради № 340 від 23 червня 2015 року «Про заміну наймачів у договорах найму жилих приміщень» (а.с. 15).

З 09 квітня 2015 року ОСОБА_3 зареєстрована у спірній квартирі житловою площею 39,58 кв.м. Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_5 (з 08.09.1988 по 09.04.2015), ОСОБА_6 (з 08.09.1988 по 15.12.2006), ОСОБА_7 (з 08.09.1988 по 09.05.2008), ОСОБА_8 (з 08.09.1988 по 04.04.2015), ОСОБА_9 (з 22.12.1995 по 02.04.2015), ОСОБА_10 (з 07.05.2003 по 09.04.2015), ОСОБА_11 (з 11.08.2009 по 04.04.2015).

З 25.05.2017 року до квартири АДРЕСА_1 вселився ОСОБА_1 і зареєстрував там свої місце проживання. ОСОБА_3 19 вересня 2017 року знялася з місця реєстрації за вказаною вище адресою (а.с. 10-11). Квартира АДРЕСА_1 не приватизована, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Лозова.

Укладення шлюбу між донькою ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 березня 2015 року (а.с. 70, 12, 13, 14).

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями ч.ч.1,2 ст,61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі статтею 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в цьому жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 зроблено висновок, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

На час вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 інші члени сім`ї ОСОБА_3 у квартирі не проживали і не були зареєстровані. В судовому засіданні 05 червня 2018 року в Лозівському міськрайонному суді Харківської області ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 є чоловіком її доньки, з 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно проживали за спірною адресою. Після зняття ОСОБА_3 з реєстрації донька з чоловіком залишилися проживати за адресою реєстрації ОСОБА_1 З наданих ОСОБА_3 пояснень вбачається, що позивач вселився до спірної квартири за наявності усної згоди наймача, ОСОБА_3 визнає ОСОБА_1 членом своєї сім`ї.

Згідно положень частин першої, другої статті 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Рішеннями № 554 від 29 серпня 2017 року та № 737 від 14 листопада 2017 року виконавчого комітету Лозівської міської ради «Про заміну наймачів у договорах найму жилих приміщень» вирішення питання про заміну наймача ОСОБА_3 на наймача ОСОБА_1 в договорі найму трикімнатної квартири АДРЕСА_1 відкладено до вирішення питання щодо вжиття заходів по погашенню заборгованості по сплаті за комунальні послуги (а.с. 16, 17).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, а підставою - є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом не з підстав оспорювання відповідачем його права на користування спірним житловим приміщенням, а з підстав відмови останнього визнати його наймачем через наявність заборгованості за комунальні послуги. Дії відповідача щодо відкладення розгляду його питання про заміну наймача у договорі найму він вважає протиправними тому, що не визнає обов'язок сплачувати комунальні платежі до свого вселення в квартиру, тобто до 29.05.2017 року.

Зі змісту рішень виконавчого комітету Лозівської міської ради № 554 від 29 серпня 2017 року та № 737 від 14 листопада 2017 року, відзиву та пояснень представника виконавчого комітету Лозівської міської ради, наданих у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вбачається, що відповідач не оспорює право позивача на визнання його наймачем спірної квартири, а лише відмовляється в укладанні з ним договору найму, на підставі наданих йому законом повноважень (ст. 30 Закону України № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування»). Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрований у спірній квартирі, його право на проживання та укладення договору найму з підстав відсутності у нього права користування спірною квартирою з боку відповідача не оспорюється.

Суд першої інстанції дав оцінку зазначеним рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради, проте рішення щодо їх скасування або визнання дій або бездіяльності виконавчого комітету Лозівської міської ради протиправними не ухвалив, тому що ці рішення, дії або бездіяльність відповідача ОСОБА_1 не оскаржувалися.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин з додержанням норм матеріального і процесуального права та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, апеляційна скарга підлягає підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, 5, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 січня 2019 року.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді: А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний