Справа № 301/2244/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

судді - доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря: Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 11 грудня 2018 року, ухвалене суддею Маркович І.І., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 14.08.2001 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

25.08.2005 року шлюб між ними розірвано. Однак, після розлучення, вони проживають однією сім»єю в громадянському шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася донька ОСОБА_4.

Рішенням Іршавського районного суду від 10.01.2006 року із ОСОБА_1 на її користь стягуються аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 150 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Останнім часом відповідач сім»ю не утримує. На неодноразові її усні звернення щодо надання матеріальної допомоги на дітей, ОСОБА_1 відмовлявся та всіляко ухилявся від зустрічі та розмов з цього приводу, що дає підстави стверджувати про ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку щодо їх утримання.

Відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, працює в Чеській Республіці. Однак він зобов'язаний нести витрати по утриманню дітей, а саме на придбання їжі, одягу тощо.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає, просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Іршавського районного суду від 10 січня 2006 року, на утримання доньки ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та сина ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з 150 гривень на 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4) в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею повноліття.

Рішенням Іршавського районного суду від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення до суду 18.10.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить змінити зазначене рішення суду в частині визначення моменту стягуваних з нього аліментів, зазначивши, що такі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Вказує на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у разі збільшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів, такі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту звернення до суду з позовом 18.10.2018 року.

Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 14.08.2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.4).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.11.2005 року шлюб між сторонами 25.08.2005 року розірвано (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народилася донька ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).

З довідки, виданої виконкомом Осійської сільської ради Іршавського району від 16.10.2018 року №421 слідує, що діти проживають разом із ОСОБА_2 та знаходяться на повному її утриманні (а.с.6).

Згідно рішення Іршавського районного суду від 10.01.2006 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 150 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини віком від 6 до 18 років, зміни матеріального стану позивача, можливості відповідача, правильно визначав розмір аліментів на утримання дітей по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує щодо визначення судом аліментів у збільшеному розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину.

В той же час, суд першої інстанції помилково визначив момент стягуваних з відповідача збільшеного розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3, оскільки відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - змінений за рішенням суду розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно статті 376 ЦПК України в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 слід змінити, зазначивши, що збільшений розмір аліментів підлягає стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, оскільки це положення не стосується щодо стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4), які з відповідача стягуються вперше.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 11 грудня 2018 року - в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення до суду 18.10.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття - змінити, виклавши його в наступній редакції :

«Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки АДРЕСА_1, аліменти на утримання дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття».

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: Судді: