Справа № 646/3342/18
№ провадження 2/646/297/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Шелест І.М.,

при секретарі Ушакової Г.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 646/3342/18 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Харківміськгаз», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просив стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» 7 870 грн 78 коп на користь ОСОБА_3 у якості компенсації матеріальної шкоди, завданої працівником ПАТ «Харківміськгаз» під час виконання своїх трудових обов*язків; а також вирішити питання щодо судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 зазначив, що 14.11.2016 приблизно о 23-31 годині в м. Харків по пр. Московському, 27 водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ГАЗ 2705-414 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, зайнявши праву смугу руху та не надав дорогу транспортному засобу DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_2, який рухався з протилежного напрямку, та скоїв з ним зіткнення. Водієм транспортного засобу DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_2 та його власником є ОСОБА_3

За фактом вказаного порушення складено протокол та схема місця ДТП. Адміністративний матеріал по факту дорожньо-транспортної пригоди направлено до Київського районного суду м. Харкова та розглянуто у рамках справи. В ході розгляду справи по суті, за клопотанням представника правопорушника та самого правопорушника постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 по справі була призначена судова авто-технічна експертиза. 30.11.2017 до суду надійшов висновок комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 2221/18397 від 20.11.2017, відповідно до якого у вказаній дорожній ситуації дії водія автомобіля ГАЗ-2705-414 ЗНГ ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.3.1 ПДР України, та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв*язку з виникненням даної ДТП, та пояснення водія автомобіля ГАЗ-2705-414ЗНГ ОСОБА_4 в тій частині, що він рухався на зелений сигнал світлофору, з технічної точки, є неспроможними. Вказані висновки встановлені судом та відображені у судовому рішенні від 14.12.2017 у справі № 640/18941/16-п. Постановою від 14.12.2017 провадження у вказаній справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв*язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 38 КУпАП. Одночасно вказаною постановою зазначено, що результатом ДТП є механічні пошкодження з матеріальними збитками. Так, з метою визначення вартості понесених матеріальних збитків, між позивачем у справі, потерпілим від ДТП, та ФОП ОСОБА_5, що діє на підставі свідоцтва та Сертифікату суб*єкта оціночної діяльності укладено договір № 4/01-17 від 24.01.2018 про проведення експертної оцінки.

Відповідно до висновків вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 4/01-17 від 03.01.2018, згідно з Ремонтною калькуляцією № 4/01-17 від 03.01.2018, загальна вартість відновлювального ремонту складає 7 870, 78 гривень.

Відповідно до показань ОСОБА_4, які надані ним у суді в рамках розгляду справи № 640/18941/16-п, а також згідно із поясненнями, які містяться у протоколі ДТП, вказаний автомобіль є службовим і належить ПАТ «Харківміськгаз», а під час скоєння ДТП правопорушник, який працює в ПАТ «Харківміськгаз» направлявся за викликом у межах виконання трудових обов*язків. Окрім того, в рамках розгляду зазначеної справи та на судових засіданнях була присутня і давала показання ОСОБА_6, яка повідомила, що працює на посаді провідного фахівця відділу економічної безпеки ПАТ «Харківміськгаз», а тому прибула на місце ДТП (вказане зафіксовано у Постанові суду), що так само вказує на те, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Харківміськгаз», а автомобіль ГАЗ-2705-414 ЗНГ є службовим, належить вказаній юридичній особі. Тому, враховуючи положення ст.ст.22., 1166 ЦК України, компенсації підлягає загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, що складає 7 870, 78 грн відповідно до висновку суб*єкта оціночної діяльності.

Крім того, у позові зазначено, що 02.05.2018 між позивачем ОСОБА_3 та Адвокатським об*єднанням «Укртраст», від імені якого діє адвокат ОСОБА_1, укладено Договір про надання правової допомоги № 020518-1. Вказаним договором передбачено, що АО «Укртраст» зобов*язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги ОСОБА_3 на умовах і в порядку, що визначені договором, а

ОСОБА_3 зобов*язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У межах цього Договору, зокрема, але не виключно, здійснюється представництво та захист прав та інтересів ОСОБА_3 в межах позову про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, що сталось 14.11.2016 приблизно о 23-31 годині в м. Харкові по пр. Московському, 27, водієм ОСОБА_4, що є працівником ПАТ «Харківміськгаз».

Згідно із Додатковою угодою до Договору № 1 від 05.05.2018 ОСОБА_3 надаються такі послуги: усна консультація з вивченням документів; складання позовної заяви про відшкодуванням майнової шкоди; участь у суді першої інстанції.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 1 від 05.05.2018 сплачує грошові кошти в сумі 5000 гривень протягом 3 банківських днів з моменту укладення цього додатку. Остаточна сплата гонорару здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання правової допомоги за цим додатком.

Таким чином, станом на день подання позовної заяви, позивач фактично поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору № 1 від 05.05.2018, розмір гонорару за усну консультацію з вивченням документів складає 500 грн; складання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП 1600 грн; участь у суді першої інстанції за вказаною позовною заявою 6000 грн + 1600 грн за кожен наступний судодень.

Таким чином, виходячи з того, що для розгляду справи знадобиться мінімально 2 судових засідання, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 9700 грн, з яких 500 сплачено авансом.

Крім того, з метою визначення вартості понесених матеріальних збитків, між позивачем у справі, потерпілим від ДТП, та ФОП ОСОБА_5, що діє на підставі свідоцтва та сертифікату суб*єкта оціночної діяльності укладено договір № 4/01-17 від24.01.2018 про проведення експертної оцінки. Вартість робіт, відповідно до квитанції прибуткового касового ордера № 27 від 24.01.2017 склала 1700 грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, що поніс та очікує понести позивач складає 12 104, 80 грн.

Згідно ухвали суду від 22.06.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду.

17.08.2018 до суду надійшов відзив представника ПАТ «Харківміськгаз» Мар*їної І.О. на позовну заяву, відповідно до якого з позовною заявою ОСОБА_3 не погоджується в повному обсязі, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована згідно із Законом України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Постановою ВСУ №6-2808цс15 від 20.01.2016 потерпілому надане право звертатися за відшкодуванням матеріальних збитків безпосередньо до винної особи. Але відповідно до Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013: «враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодовування… У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування».

В постанові ВСУ №6-2808цс15 від 20.01.2016 зазначено «у разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред*явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності». Але у Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» такого права для страхувальника не передбачено, в ЗУ «Про страхування» теж.

Абзац 2 ч.36.4 ст. 36 Закону № 1961 надає право страхувальнику отримати компенсацію його витрат тільки у випадку, коли такі витрати здійснювались за згодою страховика. В іншому разі страховик може відновити в компенсації. Тобто право особи, яка заподіяла шкоду, звернутись з регресом до страховика та механізм компенсації витрат не передбачений жодним нормативним актом.

Обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров*ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тому представник відповідача просила позовну заяву залишити без задоволення.

14.09.2018 до суду від представника позивача адвоката ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого право особи на звернення до суду є абсолютним, захищеним ЦК України, Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Таке право не може бути обмежене у тому числі і за волею самої особи, а положення договору про обмеження такого права будуть недійсними, навіть у випадку, якщо на це погодилась сама особа. Договір про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів фактично є договором на користь третьої особи і покликаний забезпечити компенсацію шкоди, завдану транспортним засобом, забезпечити захист прав потенційного потерпілого. Договір на користь третіх осіб може породжувати виключно права цих третіх осіб, однак не обов*язки, з огляду на загальні принципи цивільного права, а саме на те, що особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Так само особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов*яковим для неї. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, наслідок ДТП породжує деліктне зобов*язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповіднимобов*язком боржника відшкодовувати шкоду. Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов*язання згідно з договором обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов*язанні ним є страховик. Зазначені зобов*язання не виключають одне одного. Доводи відповідача вважають такими, що суперечать чинному законодавству України, а також міжнародним договорам, ратифікованим Верховною Радою України, а також принципам, закладеним у них.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно копії постанови Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 у справі № 640/18941/16-п, 14.11.2016 приблизно о 23-31 годині в м. Харків по пр. московському, 27, водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ГАЗ 2705-414 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, зайнявши праву смугу руху та не надав дорогу транспортному засобу DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_2, який рухався з протилежного напрямку, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За клопотанням представника правопорушника та самого правопорушника постановою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 по справі була призначена судова авто-технічна експертиза. 30.11.2017 до суду надійшов висновок комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 2221/18397 від 20.11.2017, відповідно до якого в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ГАЗ-2705-414 ЗНГ ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.3 .1 ПДР України, та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв*язку з виникненням даної ДТП, та пояснення водія автомобіля ГАЗ-2705-414 ЗНГ ОСОБА_4 в тій частині, що він рухався на зелений сигнал світлофору з технічної точки, є неспроможними.

Проте, як зазначено з постанові, з матеріалів справи вбачається, що ДТП відбулась 14.11.2016, а тому провадження по праві у відношенні ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП було закрито у зв*язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 4/01-17 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 7 405,96 грн; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_2, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 7 870,78 грн; ринкова вартість легкового автомобіля НОМЕР_3 до моменту ДТП, становить 88 567, 38 грн.

Таким чином, сума матеріального збитку завдана позивачеві внаслідок пошкоджень автомобіля становить 7870,78 грн.

Сторонами не оспорюється, що водій ОСОБА_4, відповідно до висновків експеризи, внаслідок дій якого було вчинено ДТП, працює в ПАТ «Харківміськгаз».

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Сторонами, в тому числі і представником відповідача не оспорюється, що під час ДТП ОСОБА_4 виконував трудові обов'язки, керуючи автомобілем, що належить відповідачу, а тому в силу ст. 1172 ЦК України завдану шкоду зобов'язаний відшкодовувати ПАТ «Харківміськгаз».

При цьому, позивач зазначає, що наявність у відповідача страхового полісу за яким застрахована його цивільно-правова відповідальність не позбавляє права позивача на відшкодування невідшкодованого збитку безпосередньо заподіювачем шкоди.

Так, у постанові від 20.01.2016р. у справі №6-2808цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У зазначеній постанові Верховний Суд України роз'яснив: «З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Дану позицію підтримав і Верховний Суд у постанові від 29.03.2018р. у справі 911/2589/17 та від 27.04.2018р. у справі 910/9029/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічна норма міститься у ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання відшкодування підлягає захисту в судовому порядку.

Що стосується вимоги щодо вирішення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

02.05.2018 між позивачем ОСОБА_3 та адвокатським об*єднанням «Укртраст», в особі адвоката ОСОБА_1, укладено Договір про надання правової допомоги № 020518-1.

Відповідно до п.2.1 Додатку №1 до Договору від 05.05.2018 клієнт сплачує грошові кошти в сумі 5000 гривень протягом 3 банківських днів з моменту укладення цього додатку. Остаточна сплата гонорару здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання правової допомоги за цим додатком.

Відповідно до п.1 Додатку до Договору № 1 від 05.05.2018, сторони визначають наступний обсяг правової допомоги, що надається в межах указаного Договору: розмір гонорару за усну консультацію з вивченням документів складає 500 грн; складання позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП 1600 грн; участь у суді першої інстанції за вказаною позовною заявою 6000 грн + 1600 грн за кожен наступний судодень.

Тому, суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 9700 грн підлягають задоволенню.

Крім того, з метою визначення вартості понесених матеріальних збитків, між позивачем у справі, потерпілим від ДТП, та ФОП ОСОБА_5, що діє на підставі свідоцтва та сертифікату суб*єкта оціночної діяльності укладено договір № 4/01-17 від 24.01.2018 про проведення експертної оцінки. Вартість робіт, відповідно до квитанції прибуткового касового ордера № 27 від 24.01.2017 склала 1700 грн.

Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати, пов*язані із залучення експерта, а саме у розмірі 1700 грн.

Крім того, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 704,80 грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 12 104, 80 грн.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-274, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 623-625, 1172, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4) 7 870 (сім тисяч вісімсот сімдесят) гривень 78 копійок у якості компенсації матеріальної шкоди, завданої працівником ПАТ 2Харківміськгаз» під час виконання своїх трудових обов*язків.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» () на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4) судові витрати у загальній сумі 12 104 (дванадцять тисяч сто чотири) гривень 80 копійок, які складаються з: 9700 гривень витрати на правничу допомогу, 1700 гривень витрати на залучення експерта; 704,80 гривень понесені витрати по оплаті судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2019 року.

Суддя Шелест І.М.