ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 663/1365/17

Номер провадження: 22-ц/819/1688/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Радченка С.В.

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2019 року, у складі судді Клімченка М.І., повний текст виготовлено 04 вересня 2019 року, в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: яка не заявляє самостійних вимог Національний банк України в особі представника: Управління Національного банку України в Херсонській області про визнання кредитного договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно договору б/н від 23.04.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що було підписано відповідну заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, що складають Договір між сторонами. ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 12.06.2017 року виникла заборгованість в сумі 23752,21 грн, яка складається з: 8666,45 грн заборгованість за кредитом, 7136,06 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 6580,55 грн заборгованість за пенею та комісії, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн штраф (фіксована частина) та 1119,15 грн штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 23752,21,51 грн, а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним. Зустрічний позов мотивовано тим, що заява про відкриття кредитної лінії не є договором, укладеним між сторонами із визначенням його змісту, не містить істотних умов договору; їй, як споживачу фінансових послуг, банк не надав в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Вказує, що умови кредитного договору є несправедливими, оскільки наявний істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду Позичальника. Посилаючись на положення п.2 ст.11, ч.2 п.2 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів», статтю 230 ЦК України (вчинення правочину під впливом обману), просила визнати недійсним усний договір та заяву про відкриття кредитного рахунку № 4149….4044 від 23.04 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до сумісного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2019 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 12.06.2017 в сумі 8666, 45 грн та судові витрати в сумі 583,80 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, обґрунтовано тим, що надані первісним позивачем Умови та правила надання банківських послуг, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, що у цій справі між сторонами був укладений кредитний договір, який не містить строку повернення кредиту, не містить відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, а обов`язок позичальника ОСОБА_1 по сплаті пені та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань в заяві відсутній, то і відсутні правові підстави для стягнення з позичальника на користь банку вказаних пені та штрафу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача вказаної в розрахунку банку суми відсотків, в зв`язку з тим, що в договорі зазначена базова процентна ставка, яка становить 36%, тоді як в розрахунку позивача базова процентна ставка з 01.01.2013 року знижена до 30% на рік, потім підвищена з 01.09.2014 року до 34,8 %, а з 01.04.2015 року до 43,2% на рік. За очевидної неправильності розрахунку банку та відсутності альтернативного розрахунку суд відмовив в задоволенні вказаної вимоги.

З ОСОБА_1 стягнуто на користь банку згідно розрахунку заборгованості тіло кредиту в сумі 8666,45грн.

Рішення суду про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 мотивовано тим, що відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та неустойки, АТ КБ «Приватбанк» подало до Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору та не перевірив розрахунок заборгованості та виписку по кредитному договору. Зазначає, що дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора при зміні процентної ставки, а саме погашення кредиту за новою процентною ставкою, вказує на прийняття відповідачем пропозиції щодо зміни договору. Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_2 процентів та неустойки скасувати, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» тіла кредиту в сумі 8666,45 грн ніким не оскаржується, тому в силу принципу диспозитивності судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи слідує, що 24 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу наданий кредит у розмірі 200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова процентна ставка за користуванням кредиту - 36 процентів з розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. (а.с.11) Цього ж дня відповідач підписав довідку про умови кредитування, в якій зазначено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 3% на місяць (а.с.12) Кредитний ліміт було згодом збільшено до 12000 гривень.

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 24 квітня 2008 року було видано кредитні карти 4149….4044 терміном дії до 03/12, 4149….7258 терміном дії до 02/18 та 4149….9463 терміном дії 08/18.

Згідно розрахунку банку та виписки по рахунку відповідач користувалась кредитним коштами, здійснювала погашення за кредитом.

За розрахунком банку станом на 12 червня 2017 року за ОСОБА_1 утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 23752, 21 грн, що складається із: 8666,45 грн - заборгованість за кредитом; 7136,06 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6580,55 грн - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн та 1119,15 грн - штрафи (фіксована частина та процентна складова відповідно).

За вказаним розрахунком позивача, проценти за користування грошовими коштами банк нараховував за процентною ставкою до 36% річних за період з 23 квітня 2008 року по 31 грудня 2012 року. В період з 01 січня 2013 року по 29 серпня 2014 року за процентною ставкою у розмірі 30% річних. З 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,80 % річних, в період з 01 квітня 2015 року по 12 червня 2017 року за процентною ставкою 43,20 % річних.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки до 43,20% річних, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.

Доводи апеляційної скарги про правомірність дій банку щодо підвищення розміру процентної ставки, які позивач обґрунтовує посиланням на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані позивачем при зверненні до суду Умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по відсоткам, що розраховані з базової процентної ставки 43,20% річних.

Разом з тим, судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, оскільки умовами укладеного між сторонами договору (а.с.11,12) передбачена сплата відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% річних.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків підлягає скасуванню з ухваленням у вказаній частині нового судового рішення про часткове задоволення вимог про стягнення відсотків із визначенням розміру заборгованості за відсотками, виходячи з узгодженої сторонами базової відсоткової ставки 36% річних з 01 квітня 2015 року по 12 червня 2017 року.

Станом на 01 квітня 2015 року заборгованість за тілом кредиту була відсутня.

Враховуючи, що відсотки на тіло кредиту, яке ніким не оспорено в сумі 8666,45 гривень, за вказаний період мали бути нараховані за відсотковою ставкою 36% річних на суму заборгованості, позовні вимоги про стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 5946,71 гривень.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», що підписана ОСОБА_1 (а.с.12) передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості та зазначено, що її нарахування здійснюється наступним чином : Пеня = (пеня 1 + пеня 2), де пеня 1 = (базова процентна ставка по договору) / 30 за кожен день прострочки кредиту; пеня 2 = 1% заборгованості від заборгованості, але не менше 10 грн/2 дол. в місяць.

Позивачем не здійснено розрахунок заборгованості по пені на умовах, що визначені сторонами, тому підстави для її стягнення у суду відсутні.

Розрахунок, що наданий позивачем при зверненні до суду, здійснено на підставі змінених Умов та правил надання банківських послуг, про неможливість застосування яких до вказаного кредитного договору було правильно зазначено судом першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів та пені, то відповідно до статті 367 ЦПК України законність рішення в іншій частині колегією суддів не перевіряється.

Апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а тому сплачений позивачем судовий збір у сумі 2400 грн за подання апеляційної скарги, підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог, що були предметом оскарження (13716,61 грн (7136,06 грн відсотки + 6580,55 грн пеня), розмір вимог, що підлягають задоволенню 5946,71 грн, тобто 43,35 %), в сумі 1040,4 гривень.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 процентів за кредитним договором задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» проценти за кредитним договором б/н від 23.04.2008 року в сумі 5946,71 гривень.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1040,40 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас