Справа № 574/1234/17
Провадження №2/574/14/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районна державна адміністрація, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 03.03.1999 року померла її мати ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку пай, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0258579. Вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак оформити в нотаріуса не спроможна, оскільки нотаріус звернув увагу, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті спадкодавця. Просила визнати за нею право на цю земельну частку (пай) розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі на місцевості.

Представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, доповнивши, що після смерті ОСОБА_4 позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном разом зі своїм братом ОСОБА_5, який помер 26.10.2008 року і вона є єдиним спадкоємцем першої черги.

Представники відповідача ОСОБА_3 міської ради та третьої особи ОСОБА_3 РДА про розгляд справи повідомлені належним чином, в судове засідання не явилися по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, відзив на позовну заяву не надали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності за наявними доказами.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що 03 березня 1999 року померла мати позивачки ОСОБА_4, що вбачається з копії паспорта позивачки, копії свідоцтва про смерть спадкодавця, копії свідоцтва про народження позивачки, копій свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу позивачки (а.с.5-8).

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Воскресенської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ №0258579, яку прийняла її дочка ОСОБА_2 позивачка по справі, будучи спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідки Воскресенської сільської ради, копії сертифікату на право на земельну частку (пай), інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю), довідки відділу у ОСОБА_3 районі головного управління держгеокадастру у Сумській області, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.9-10,12-13,38-41).

Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки зазначений сертифікат виданий 14.09.1999 року, тобто після смерті ОСОБА_4, що також вбачається з розяснення приватного нотаріуса ОСОБА_6 (а.с.11).

Однак право спадкодавця на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП, пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Перше Травня» і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий вже після смерті, що підтверджується копією державного акту на право колективної власності на землю та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.26-28).

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районна державна адміністрація, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2), в порядку спадкування за законом після померлої 03.03.1999 року ОСОБА_4, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності товариства з обмеженою відповідальністю «Перше Травня» розміром 3,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії СМ №0258579, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №579 від 15.09.1999 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 28.03.2019 року.