Дата документу 17.05.2019
Провадження № 2/320/963/19
17 травня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Горбачової Ю.В.,
з секретарем с/з - Луценко П.В.,
за участю: представника позивача - адвоката Скворцової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач вказує, що від шлюбу з відповідачем, укладеного 20 вересня 2008 року, вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їх шлюб розірвано 16 червня 2015 року за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. З 2012 року вони не проживали однією родиною. Саме з того часу відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею сина, його вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про його фізичний і духовний розвиток, не вітає з днем народження, не телефонує, не відвідує дитину, загалом не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню свого сина, а тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини.
Представник позивача - адвокат Сковорцова О.В., в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову посилаючись на підстави викладені в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
Через неявку відповідача в судове засідання, враховуючи письмову згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи (ООП ВК ММР ЗО), ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та надавши суду висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
20 вересня 2008 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Роздольненського районного управління юстиції АР Крим, який був розірваний 16 червня 2015 року за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.13).
Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).
В судовому засіданні встановлено, що з 2012 року сторони не проживають однією родиною. Саме з того часу відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею сина, його вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про його фізичний і духовний розвиток, не вітає з днем народження, не телефонує, не відвідує дитину, загалом не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи.
З 15 вересня 2015 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 15.09.2015 року (а.с.8).
Відповідно до довідки від 12.11. 2018 року наданої директором шкільного навчального закладу ЗОШ 1-3 ступенів № 14», розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6. навчається у 4 класі вказаного шкільного закладу. Батько не займається вихованням дитини, не спілкується з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не приходить до школи (а.с.6).
Відповідно до довідки лікаря ОСОБА_8 від 16.11.2018 року, батько дитини ОСОБА_3 не цікавиться здоров`ям дитини, до лікаря на прийоми з дитиною не приходив, станом здоров`я сина не цікавився (а.с.8).
Представник позивача зазначає, що позивачка не перешкоджає на даний момент і ніколи не перешкоджала відповідачу приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак відповідач не вчиняє та не вчиняв будь-яких спроб щодо виконанню своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Відповідач постійно проживає на території АР Крим у с. Орлівка Роздольненського району. До 2013 року позивач разом з дитиною також проживала у зазначеному селі, поки не було прийнято рішення покинути територію АР Крим, у пошуках нового житла та працевлаштування на території України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій належать до тимчасово окупованої території України.
З 2013 року позивач постійно проживає у м . Мелітополі Запорізької області , разом зі своїми дітьми та чоловіком ОСОБА_5 Факт проживання сина ОСОБА_9 разом з позивачкою підтверджується довідкою голови квартального комітету від 25.11.2018 року (а.с.10).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , суду пояснив, що він є чоловіком позивачки. Разом вони стали мешкати з 2013 року та у 2015 році офіційно зареєстрували шлюб. На момент зустрічі з дружиною, вона вже виховувала двох дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8. За весь час сумісного проживання з позивачкою відповідач жодного разу не відвідував малолітнього сина, не передавав матеріальної допомоги, дарунків, не намагався налагодити спілкування в інший спосіб. Декілька разів він з дружиною та дітьми приїздили до села Орлівка Роздольненського району АР Крим, де до 2013 року мешкала його дружина ОСОБА_11 та на даний час продовжують мешкати її батьки та брат. Від брата дружини йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 також мешкає в цьому селі, але веде не дуже пристойний спосіб життя, пиячить, ніде не працює. Він намагався зустрітися з відповідачем, поспілкуватися за долю дитини, але той уникав зустрічей, родичі завжди казали, що його немає вдома, або він зайнятий.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є кумою позивачки і часто відвідує своїх родичів в с. Орлівка Роздольненського району АР Крим де мешкає відповідач. Останній раз вона була у своїх родичів на Пасху 28.04.2019 року та бачила відповідача, якому говорила, що в суді м. Мелітополя вирішується питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_12 . Він сказав, що його це не цікавить. Вона знає позивачку та відповідача давно, є хрещеною матір`ю ОСОБА_12 . Вони разом мешкали у с. Орлівка Роздольненського району АР Крим, але у 2012 році вона переїхала жити до Мелітополя, а через деякий час до м. Мелітополя приїхала і позивачка. Відповідач залишився мешкати в селі. За всі ці роки відповідач не виявляв до сина турботи, не цікавився його життям, здоров`ям, не надавав матеріальної допомоги в утриманні дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 39/18 від 28.02.2019 року, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування, керуючись інтересами дитини, вважає, недоцільним підтримати позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Такий висновок органу опіки та піклування обґрунтований тим, що відповідач мешкає на території АР Крим, що унеможливлює спілкування з ним та відсутня можливість встановлення його винної поведінки щодо ухилення від виховання та утримання дитини, а також його відношення до питання позбавлення його батьківських прав.
Однак, з таким висновком суд не погоджується, оскільки в судовому засіданні були встановлені фактичні обставини, які свідчать про факт свідомого ухилення відповідача від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини на потязі тривалого часу, що не відповідає інтересам дитини та є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.
Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач по справі свідомо усунувся від виховання сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його станом здоров`я та успіхами в навчанні, не спілкується з ним, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тобто відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дитини.
Встановлена винна поведінка відповідача щодо невиконання своїх батьківських обов`язків дає підстави для задоволення позову про позбавлення його батьківських права відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
З огляду на те, що відповідач добровільно не надає допомогу в утриманні дитини, аліменти з нього за рішенням суду не стягнуті, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_12 суд вважає обґрунтованими та законними.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 141, 258, 259, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 164, 180 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, Україна, ідентифікаційний код якого невідомий, останнє відоме місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Орлівка, Роздольненського району, АР Крим, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, ідентифікаційний код невідомий, останнє відоме місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлений 22 травня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова