Ухвала

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/54260/18-ц

провадження № 61-5706ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І., розглянув касаційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, яка підписана представником ОСОБА_4, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року у складі судді: Остапчук Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Ігнатченко Н. В., Олійника В. І., у справі за позовом ОСОБА_5 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернулися з позовом до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання звільнень незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року позовні вимоги роз'єднані, виділені в окреме провадження позовні вимоги ОСОБА_5 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання звільнень незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства і вона підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця залишено без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позов пред'явлений до Печерського районного суду м. Києва на підставі положень частини п'ятнадцятої статті 28 ЦПК України за місцем знаходження одного з відповідачів, а саме Міністерства охорони здоров'я України, яке знаходиться за адресою: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 7, що відноситься до Печерського району м. Києва. При відкритті провадження у справі суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відповідно до вимог статей 27, 28 ЦПК України, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.

20 березня 2019 року Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця через представника ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та передати справу на для розгляду за встановленою підсудністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди проігнорували той факт, що відповідно до статті 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися як за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, так і за місцем знаходження відповідача. Місце реєстрації позивача: АДРЕСА_1 що відноситься до Голосіївського району міста Києва, тоді як відповідач (Національний медичний університет ім. О. О. Богомольця) зареєстрований у Шевченківському районі м. Києва. Спір у цій справі стосується правомірності прийняття відповідачем наказів про звільнення позивача з роботи. ОСОБА_6, який видав наказ, здійснював повноваження керівника, тобто зміст спірних правовідносин стосується поновлення трудових прав позивача. Пред'являючи позов до Печерського районного суду м. Києва позивач посилався на те, що позовні вимоги про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі є похідними від визнання незаконним та скасування наказу про призначення в.о. ректора Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця ОСОБА_6, проте у позовній заяві така вимога відсутня.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частини першої статті 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред'явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

У частині п'ятнадцятій 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Встановивши, що позов пред'явлений до Печерського районного суду м. Києва на підставі положень частини п'ятнадцятої статті 28 ЦПК України за місцем знаходження одного з відповідачів, а саме - Міністерства охорони здоров'я України, яке знаходиться за адресою: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 7, що відноситься до Печерського району м. Києва, суди зробили правильний висновок, що відповідно до вимог статей 27, 28 ЦПК України, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, яка підписана представником ОСОБА_4, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель