н/п 2/174/375/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Килинчук Л.Л.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народились спільні діти, які на цей час є неповнолітніми та проживають разом з нею. На сьогоднішній день стосунки між нею та боржником припинені, проживають окремо. На старшу дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідача на її користь стягуються аліменти за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 , у них народилась друга дитина ОСОБА_4 , своє батьківство по відношенню до обох дітей відповідач не заперечував та не заперечує. Відповідач добровільно участі в утриманні молодшої дитини не приймає і коштів в достатньому розмірі не надає без поважних на те причин. Позивачка працює гірником на маркшейдерських роботах філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», де отримує заробітну плату середньомісячний розмір якої складає 5000 грн., у власності транспортних засобів, земельних ділянок, банківських рахунків та іншого нерухомого майна не має. За станом здоров`я дитина на «Д» обліку в медичних закладах не перебуває.

Відповідач працює водієм автокрану філії «Вільногірський ГМК» АТ «ОГХК», де отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для стягнення з нього аліментів. Стан здоров`я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої з ним неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання нею до суду цієї позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

26.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивачки, не вмотивовані та не підтвердженими фактами про особистий матеріальний стан позивачки. Не погоджуючись з обставинами викладеними в позовній заяві, відповідач зазначає, що позивачка без його згоди та врахування думки дітей забрала синів та змінила місце проживання малолітньої дитини, тим самим остання розірвала їхні стосунки та обмежила його в реалізації батьківських прав та обов`язків у тому числі і щодо утримання малолітнього сина. За таких обставин він фактично був позбавлений можливості спілкуватись з дітьми та вирішувати матеріальні питання у тому об`ємі, який існував до розірвання стосунків. На відміну від твердження позивачки, розрив стосунків не змінив його ставлення до власних дітей та не завадив надалі дбати про них. Наприклад, з`ясувати їхнє місце проживання та придбати старшому сину мобільний телефон, а молодшому електронний годинник, купувати для них інші речі та на вимогу їх матері передавати кошти. З позивачкою спілкується регулярно у телефонному режимі. Пропозицію укласти договір в письмовій формі про розмір аліментів на утримання дитини (у розумінні ч.2 ст.109 СК України) від неї не отримував. Пропозицію добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини за банківськими реквізитами позивачки ( у розумінні ч.1 ст.187 СК України) та змінити форму виконання обов`язку утримувати дитину (у розумінні ч.1,2 ст. 181СК України) від позивачки не отримував. Це спростовує твердження позивачки про те, що він ухилявся від утримання малолітнього сина та відмовився добровільно врегулювати конфлікт в позасудовий спосіб. Щодо вимоги позивачки про стягнення з нього ј частини його щомісячного доходу вважає її передчасною та такою, яка не базується на нормах чинного законодавства. ОСОБА_1 має право звернутися до суду із заявою про збільшенні частки (яку вже отримує) на 1/12, що разом з ј становлять 1/3 частини його заробітку, які він може відраховувати і без судового рішення зі своєї зарплати за умови передачі позивачкою банківських реквізитів.

Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позові, та пояснила, що з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по квітень 2019 рік. Під час спільного проживання народилось двоє дітей, на старшу дитину з 2008 року відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини щомісячного доходу. Вона працює на ВГМК гірником на маркшейдерських роботах, отримує заробітну плату розмір якої складає 5000-5500 гривень, цих грошей на утримання дітей не вистачає, вона винаймає житло, власного житла немає, інших доходів, банківських вкладів теж немає. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, додатково зазначив, що сплачує аліменти на старшу дитину, на меншу не платить. Однак не заперечує, що повинен це робити, але просить визначити менший розмір аліментів, ніж просить позивачка. Після припинення спільного проживання матеріальної допомоги позивачці не надавав, бо хворів. Аліменти більше нікому не сплачує, інших боргових зобов`язань, утриманців не має.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, між сторонами склалися правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обов`язку батьком дитини щодо участі в її утриманні.

Факт наявності у сторін малолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідок про доходи № 3524 та № 3525 виданих філією «ВГМК» АТ «ОГХК», ОСОБА_2 дійсно працює на даному підприємстві водієм автотранспортних засобів та отримує заробітну плату середній розмір якої складає 8741, 00 грн., з яких сплачуються аліменти в середньому розмірі 1759,00 грн. щомісячно (а.с.23,24).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, на старшу дитину відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини його щомісячного заробітку, домовленостей щодо виконання батьком обов`язку щодо утримання молодшої дитини сина ОСОБА_4 , 02.11.2012 року між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов`язку по утриманню дитини відсутні, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти стягненню з відповідача на користь позивачки.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та враховуючи положення ст.183 СК України та те, що відповідачем вже сплачуються аліменти на утримання старшої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини доходу (заробітку) відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід визначити у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, що з урахуванням матеріального становища позивачки та рівності обов`язку батьків по утриманню неповнолітньої дитини, буде достатнім для утримання дитини позивачкою, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 279,280-282, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася в м. Владивосток Приморського краю, Російська Федерація, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , починаючи з 07 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий - суддя: А.А.Борцова