Постанова

Іменем України

04 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 401/2097/16-ц

провадження № 61-19831св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І., Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Письменного О. А., Дьомич Л. М., Дуковського О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодський машинобудівний завод» (далі - ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», товариство) про усунення перешкод у виконанні посадових обов`язків, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та скасування державної реєстрації щодо внесення змін про керівника товариства.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» від 19 лютого 2016 року № 22 його призначено на посаду виконуючого обов`язки генерального директора товариства на строк з 30 січня 2016 року до 31 липня 2016 року, про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо змін керівника юридичної особи та складу підписантів. Рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом від 15 червня 2016 року № 23, генеральним директором товариства призначено ОСОБА_2 . Проте протокол не містить відомостей про звільнення позивача з посади виконуючого обов`язки генерального директора товариства. Разом з цим державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Пустовойтенко Н. О. на підставі поданих ОСОБА_2 протоколу загальних зборів від 15 червня 2016 року № 23 та заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо додаткової інформації, керівника юридичної особи та складу підписантів. Після цього ОСОБА_2 видано розпорядження не пропускати позивача на територію товариства, що позбавило його можливості виконувати посадові обов`язки. Вважає, що загальні збори учасників товариства проведені з порушенням встановленого статутом порядку, оскільки його як учасника та виконуючого обов`язки генерального директора товариства не було повідомлено про їх проведення. Посилаючись на ці обставини, просив зобов`язати не чинити йому перешкоди у виконанні покладених на нього обов`язків, визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом від 15 червня 2016 року № 23, скасувати державну реєстрацію внесених змін до відомостей про юридичну особу, що проведені державним реєстратором Пустовойтенко Н. О. 15 червня 2016 року за № 7000207 щодо зміни додаткової інформації, керівника юридичної особи, складу підписантів.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2016 року позов задоволено. Зобов`язано ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» та його посадових осіб, не чинити перешкод ОСОБА_1 у виконанні його обов`язків генерального директора ТОВ «Світловодський машинобудівний завод». Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», оформлене протоколом від 15 червня 2016 року № 23. Скасовано державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», проведену державним реєстратором Пустовойтенко Н. О. 15 червня 2016 року за № 7000207, щодо зміни додаткової інформації, зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, що були внесені на підставі протоколу від 15 червня 2016 року № 23. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що наявний у справі спір випливає не з трудових, а з корпоративних правовідносин, а тому має розглядатися за правилами господарського, а не цивільного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір у справі виник не з трудових, а з корпоративних правовідносин, а тому безпідставно закрив провадження у справі, замість того щоб розглянути справу по суті за правилами цивільного судочинства.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року справу повернено на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Великої Палати Верховного Суду мотивована тим, що на час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи». Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України у редакції цього Закону, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, зокрема, якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Правова позиція щодо юрисдикції спорів, що виникають з реалізації учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу товариства уже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, у зв`язку з чим справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що згідно з протоколом від 21 квітня 2010 року № 10 загальних зборів учасників ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» розміри часток учасників у статутному капіталі становлять: ОСОБА_1 - 33,33 %, ОСОБА_2 - 33,33 %; ОСОБА_3 - 33,33 % .

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», оформлених протоколом № 22, призначено виконуючим обов`язки генерального директора ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» ОСОБА_1 на строк з 30 січня 2016 року до 31 липня 2016 року.

На підставі зазначеного рішення виконуючим обов`язки генерального директора ОСОБА_1 підписано наказ від 29 січня 2016 року № СМЗ/К-10 про призначення виконуючим обов`язки генерального директора ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» ОСОБА_1 на строк з 29 січня 2016 року до 31 липня 2016 року.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», оформлених протоколом від 15 червня 2016 року № 23, ОСОБА_4 призначено генеральним директором ТОВ «Світловодський машинобудівний завод».

Зміни про ОСОБА_2 внесено 15 червня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом від 17 червня 2016 року.

На підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань зі змінами, проведеними 15 червня 2016 року, ОСОБА_2 виготовлено другу печатку ТОВ «Світловодський машинобудівний завод», заблоковано доступ керівника ОСОБА_1 до рахунку ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», а також подано документи до

ТОВ «АРТ-Мастер» для скасування сертифіката електронного цифрового підпису ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Світловодський машинобудівний завод».

21 липня 2016 року за результатом вирішення корпоративного спору рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/2480/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2016 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 15 червня 2016 року № 23, задоволено у повному обсязі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що у зв`язку з прийняттям оспорюваного рішення загальними зборами товариства, порушено не тільки його корпоративні, а й трудові права.

У пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, (далі - ЦПК України 2004 року) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Світловодський машинобудівний завод» та має частку у статутному капіталі 33,33 %, а спір у цій справі виник з приводу визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав порушення порядку скликання та проведення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній на час пред`явлення позову та ухвалення оскаржуваного рішення, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником. акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до змісту частини першої статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи у управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) цієї організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною третьою статті 167 ГК України корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). У товариствах, в яких законом чи установчими документами передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині третій статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Висновки про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства висловлені Великою Палати Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц та від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17.

Установивши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції господарських судів України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За наслідками розгляду касаційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права. Отже, відповідно до статті 410 ЦПК України суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, оскільки відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко