Справа №295/211/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

за участю: позивача ОСОБА_3А, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. При цьому посилається на те, що вона є власником вказаної квартири, а відповідач її колишнім чоловіком, який не проживає у цій квартирі з 01.09.2017 року, але зареєстрована за місцем проживання за вказаною адресою, внаслідок чого позивач позбавлена права користування своїм майном.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2019 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Представник відповідача надала заяву про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому процесі, надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та надання строку для написання відзиву по справі. Вказану заяву судом залишено без задоволення.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири від 13.10.2006 року, а відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її колишнім чоловіком дружиною та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі з 14.03.2014 року.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2017 року.

Відповідно до акту, складеного комісією ОСББ «Вулик-21» 29.12.2018 року, на підставі свідчень сусідів, ОСОБА_3 фактично не проживає у вищезазначеній квартирі з 01.09.2017 року.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реєстрація відповідача за місцем проживання в належному позивачу житлі перешкоджає останній реалізації права на користування своєю власністю.

За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача ОСОБА_3 у належній позивачу на праві власності квартирі АДРЕСА_2 без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, ч.3 ст.223, 259, 263, 265, гл.11 розд.3 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №206 по вулиці Народицькій, 21 в місті Житомирі.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.М. Полонець

Повне судове рішення складено 13.02.2019 року.