Справа № 591/3094/18
Провадження № 2/591/283/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми справу №591/3094/18, провадження № 2/591/283/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю сторін, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 21 серпня 2015 року позивач уклала шлюб з відповідачем, сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Позивач вказує, що подружні відносини між подружжям припинені з травня 2018 року, сторони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач як батько зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позивачка не працює, доглядає за малолітньою донькою, і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Посилаючись на те, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров'я, аліменти нікому не сплачує, інших утриманців не має, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки та матері дитини до досягнення донькою трьох років.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 21 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 836, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, а відповідач не з'являється до суду, що свідчить про його незацікавленість у збереженні сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню.

Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, не має встановленої групи інвалідності, працює і отримує стабільний дохід, тому має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано.

Виходячи з принципу пропорціональності та співмірності, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачкою буде достатнім та відповідатиме тій ситуації, що склалась між сторонами.

Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати.

Відповідно ж до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З позову вбачається, що позивач доглядає за малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому не працює і не отримує самостійний дохід.

Суд також враховує ту обставину, що позивач отримує соціальні виплати в зв'язку з народженням дитини в розмірі 850 грн. на місяць.

При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним, має нормальний стан здоров'я, не має на утриманні інших осіб, а доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачка отримує соціальні виплати на дитину, нею також заявлений позов про стягнення аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов'язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку, буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін.

Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 30.05.2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позовної вимоги про стягнення аліментів (на дитину та на дружину) та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, в зв'язку із задоволенням позовної вимоги про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений нею та документально підтверджений судовий збір у сумі 352,40 грн. (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 75, 84, 112, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрований 21 серпня 2015 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 836.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 04 жовтня 2019 року, починаючи стягнення з 30.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 30 травня 2018 року за квитанцією № 0.0..1 в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17 січня 2019 року.

Суддя О.В.Грищенко