Справа № 536/1733/18
24 січня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Колотієвського О.О.,
при секретарі - Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом Керівника Кременчуцької місцевої прокуратури - Демченка Дмитра Анатолійовича в інтересах держави в особі: Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 - про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,-
У жовтні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся Керівник Кременчуцької місцевої прокуратури - Демченко Дмитро Анатолійовича в інтересах держави в особі: Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації з цивільним позовом до ОСОБА_2 - про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.
В позовній заяві зазначено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.08.2018 року, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_3 на загальну суму 4 204,56 грн. - залишено без розгляду.
В ході судового розгляду встановлено, що 25 липня 2018 року приблизно 12 годині 30 хвилин ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, перебували поблизу продуктового магазину ПП Шевченка, що розташований за адресою: вул. Мира, 11, с. Демидівка Кременчуцького району Полтавської області, де разом розпивали спиртні напої.
Близько 13 години того ж дня між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почалася сварка. У ході сварки у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.
ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 один удар рукою зжатою в кулак в область правої скроні останнього, внаслідок якого потерпілий впав на ґрунтове покриття. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2 умисно наніс 2 удари ногою взутою у взуття в область тулубу та голови ОСОБА_3, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, саден на носі, лівій вилицевій ділянці і надбрівній дузі, пораорбітальної гематоми лівого ока зліва, які утворились від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками стиснутими в кулак або ногами взутими у взуття, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 667 від 10.08.2018 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні з 25.07.2018 року по 06.08.2018 року включно та згідно довідки на його лікування витрачено 4204,56 грн..
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Таким чином, між злочинними діями ОСОБА_4 та перебуванням потерпілого ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні, є причинний зв'язок.
Судові витрати покласти на відповідача.
Представник позивача Лісовий В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. про дату розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне:
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.08.2018 року, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України. При цьому, позов Кременчуцької місцевої прокуратури заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_3 на загальну суму 4 204,56 грн. - залишено без розгляду.
В ході судового розгляду встановлено, що 25 липня 2018 року приблизно 12 годині 30 хвилин ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, перебували поблизу продуктового магазину ПП Шевченка, що розташований за адресою: вул. Мира, 11, с. Демидівка Кременчуцького району Полтавської області, де разом розпивали спиртні напої.
Близько 13 години того ж дня між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почалася сварка. У ході сварки у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.
ОСОБА_2 наніс ОСОБА_3 один удар рукою зжатою в кулак в область правої скроні останнього, внаслідок якого потерпілий впав на ґрунтове покриття. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2 умисно наніс 2 удари ногою взутою у взуття в область тулубу та голови ОСОБА_3, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, саден на носі, лівій вилицевій ділянці і надбрівній дузі, пораорбітальної гематоми лівого ока зліва, які утворились від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, можливо і від ударів руками стиснутими в кулак або ногами взутими у взуття, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 667 від 10.08.2018 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні з 25.07.2018 року по 06.08.2018 року включно та згідно довідки на його лікування витрачено 4204,56 грн..
Таким чином, між діями ОСОБА_4 та перебуванням потерпілого ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Кременчуцької центральної районної лікарні, є причинний зв'язок.
Відповідно до ст.56 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.
Відповідно до положень ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.
До справи додано довідку-розрахунок бухгалтерії лікувального закладу із записом про суму фактичних витрат на лікування потерпілого, що складає 4204 гривні 56 копійок.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 56, 76, 82, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України,-
Позов Керівника Кременчуцької місцевої прокуратури - Демченка Дмитра Анатолійовича в інтересах держави в особі: Фінансового управління Кременчуцької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 - про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.
Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1762 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський