Провадження № 2/161/257/19

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.2017 року помер його батько - ОСОБА_8.

Після його смерті залишилась спадщина, що складається з будівельних матеріалів та обладнання незавершеного будівництва у с. Новостав Луцький район, вул. Вишнева.

Вказує, що 08.02.2018 року подав заяву до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_9 про прийняття спадщини. Всі інші спадкоємці подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

Однак, в нотаріальній конторі позивач не може належним чином оформити своє право, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька - ОСОБА_8

У судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав з підстав, зазначених у заяві та просив його задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_10 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

З врахуванням положень ч.3 ст. 200 ЦПК України, у зв'язку з подачею відповідачами заяви про визнання позову під час підготовчого провадження, суд ухвалює рішення в межах цього провадження.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 вересня 2017 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 206835, виданого 07.09.2017 року (а.с. 7).

З матеріалів спадкової справи останнього слідує, що до кола спадкоємців першої черги за законом входять його син, ОСОБА_1 (позивач), а також відповідачі: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, дружина - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_5, син - ОСОБА_6.

При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, шляхом подання відповідних заяв нотаріусу (а.с. 47-49).

Судом встановлено, що за життя спадкодавець заповіт не складав.

Враховуючи встановлені судом обставини, слід дійти висновку, що єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_8 є позивач у справі.

Відповідно до вимог статей 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Під час судового розгляду встановлено, що спадкодавцю за життя належав незавершений будівництвом житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у селі Новостав Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області.

Однак, нотаріус при видачі свідоцтва про право власності на незавершений будівництвом житловий будинок виніс постанову про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього (а.с.27).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що факт належності спадкодавцю на час смерті незавершеного будівництвом житлового будинку підтверджуються наявним в матеріалах справи будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, враховуючи що відповідачі не заперечують щодо визнання права власності за позивачем, а також визнали позов повністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216, 1217, 1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8, який помер 07 вересня 2017 року, а саме: будівельні матеріали та обладнання незавершеного будівництва в с. Новостав Луцького району, вул. Вишнева згідно будівельного паспорта на імя ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_11