Справа № 310/6214/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказує на те, що він у період з 25.04.2014р. по 24.01.2019р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Дітей у шлюбі не мають. У період шлюбу вони проживали спільно у його квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2012 року. Але з початку березня 2018 року ОСОБА_2 , без зняття з реєстрації місця проживання, виїхала з квартири та переїхала на постійне проживання до м. Краснодару Російської Федерації, з того часу вони спільно не проживали, спільне господарство не вели. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області їхній шлюб було розірвано. Наявність реєстрації відповідача в квартирі суттєво впливає на бюджет в частині оплати комунальних послуг. Посилаючись на ст.405 ЦК України, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі.

Позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити. До заява надав фотокопію заяви відповідачки про визнання позову і розгляд справи без її участі.

Відповідачка надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2012 року (а.с.4-6).

25.04.2014 року позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с.7), який був розірваний за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.01.2019 року (а.с.8).

Згідно із довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №12957 від 09.09.2019р. (а.с.9) та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 29.08.2019р. (а.с.20) ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі з 2014 року по цей час.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суду показали, що відповідачка ОСОБА_2 десь у березні 2018 року забрала усі свої речі і виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. З того часу вона за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 не з`являлася.

З довідки ОСББ «Пролетарськй 94В» №15 від 10.08.2019р. встановлено, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 не проживає з березня 2018 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка більше одного року без поважних причин в квартирі позивача не проживає, спільне господарство з ним не веде. Іншої домовленості між відповідачкою і позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.405 ЦК України, ст. ст. 12,13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. П. Прінь