Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 175/76/16-ц

провадження № 61-25854св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_4,

боржник - ОСОБА_5,

заінтересовані особи: заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби, начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Пятницький Андрій Васильович, виконувач обов'язків начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Кущенко Юлія Валентинівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яка підписана представником Падалкою Аліною Вадимівною, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року у складі судді: Новік Л. М., та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_9 звернулася із скаргою на постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Скарга обґрунтована тим, що 02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа № 2-6510/2011 постановою державного виконавця Дніпропетровського районного управління юстиції Біляковського О.М. відкрито виконавче провадження № 44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року по справі № 2-6510/2011.

18 грудня 2015 року ОСОБА_4, як стягувач у виконавчому провадженні № 44936519, звернувся до начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького A. B. зі скаргою на постанову виконувача обов'язки начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Кущенко Ю. В. № 1597/8 від 04 грудня 2015 року.

Постановою № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року заступника начальника територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького A. B. скарга ОСОБА_4 від 18. грудня 2015 року залишено без задоволення.

ОСОБА_4 вважав постанову № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року незаконною та просив:

постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького А. В. № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні № 44936519 визнати неправомірною;

зобов'язати заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького Андрія Васильовича задовольнити вимоги скарги ОСОБА_4 від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні № 44936519.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького А.В. № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні № 44936519 визнано неправомірною. Зобов'язано заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького А. В. розглянути скаргу ОСОБА_4 від 18 грудня 2015 року у виконавчому провадженні № 44936519 відповідно до вимог частини восьмої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження». У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що при винесенні оскаржуваної постанови № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 безпідставно зроблено висновок про те, що ОСОБА_4 пропустив передбачений десятиденний строк для оскарження до вищестоящого органу державної виконавчої служби постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Кущенко Ю. В. № 1597/8 від 04 грудня 2015 року. Неможливе оскарження постанови №1597/8 від 04 грудня 2015 року у випадку неотримання її копії. Оскільки отримання копії постанови № 1597/8 від 04 грудня 2015 року 15 грудня 2015 року не спростоване, то недопустимим є перешкоджання особі у реалізації її права на оскарження вказаної постанови.

У жовтні 2017 року Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області через представника Падалку А. В. подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржені ухвали скасувати та в задоволенні скарги відмовити. При цьому посилалося на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: права та інтереси ОСОБА_4 не порушуються постановою № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року; ОСОБА_4 при подачі скарги від 18 грудня 2015 року пропущено десятиденний строк на оскарження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрите касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року у справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист.

02 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Біляковським О. М. відкрито виконавче провадження № 44936519 з виконання виконавчого листа № 6510/2011 від 21 січня 2013 року.

Постановою в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Кущенко Ю.В. № 1597/8 від 04 грудня 2015 року, дії державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Біляковського О. М. визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скаргу ОСОБА_4 від 23 лютого 2015 року залишено без задоволення.

18 грудня 2015 року ОСОБА_4, як стягувач у виконавчому провадженні № 44936519, звернувся до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A.B. зі скаргою на постанову в. о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції КущенкоЮ. В. № 1597/8 від 04 грудня 2015 року.

Постановою заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби, начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького A. B. № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року, скаргу ОСОБА_4 від 18 грудня 2015 року було залишено без задоволення.

Суди встановили, що при винесенні оскарженої постанови № 2/10/1/2016 від 06 січня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519 безпідставно зроблено висновок про те, що ОСОБА_4 пропустив передбачений частиною восьмою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк для оскарження до вищестоящого органу державної виконавчої служби постанови в.о. начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Кущенко Ю. В. № 1597/8 від 04 грудня 2015 року. Оскільки отримання копії постанови № 1597/8 від 04 грудня 2015 року 15 грудня 2015 року не спростоване, то недопустимим є перешкоджання особі у реалізації її права на оскарження вказаної постанови.

Відповідно до частини першої та восьмої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржених ухвал) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін.

Оскільки оскаржені ухвали залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яка підписана представником Падалкою Аліною Вадимівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель