Справа № 487/872/18
Провадження № 22ц/812/127/19 Головуючий у 1-ї інстанції Боброва І.В.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 жовтня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Бобрової І.В. в залі суду в м. Миколаєві о 17 годині 21 хвилин, зі складанням його повного тексту 5 листопада 2018 року, по справі

за позовом

ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

(далі - ПАТ «Ощадбанк»)

про визнання дій незаконними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій банка незаконними та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 1 серпня 2017 року набув статусу пенсіонера та відповідно до положень статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відкрив рахунок для отримання пенсії шляхом оформлення заяви про приєднання №26393/180817 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 18 серпня 2017 року ПАТ «Ощадбанк» та отримав платіжну картку типу Mastercard терміном дії до трьох років.

6 листопада 2017 року на вказану картку позивачу було зараховано пенсію в розмірі 3 105 грн. 12 коп., яка разом із залишком коштів на рахунку склала 3 107 грн. 76 коп.

Однак банк з власної ініціативи безпідставно списав кошти в розмірі 3 107 грн. із пенсійної картки позивача.

На неодноразові звернення до відповідача з проханням надати інформацію про причини неможливості отримання ним нарахованих пенсійних виплат банк відмовив у наданні такої інформації.

Посилаючись на вищевказане позивач просив визнати дії ПАТ «Ощадбанк» незаконними та стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 3 107 грн. та судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2018 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог у повному обсязі.

На думку позивача, суд першої інстанції не врахував, що пенсія є його єдиним джерелом існування, а тому не підлягає повному списанню в рахунок кредитної заборгованості за положеннями статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 26 грудня 2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення списаної пенсії із поточного рахунку позивача, суд виходив з того, що такі дії банку по списанню коштів у повному обсязі є правомірними.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 квітня 2011 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» з ОСОБА_2 стягнуто 34 086,47 грн. заборгованості за кредитним договором №167, укладеним 26 березня 2008 року, 113,62 грн. державного мита та 40 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На виконання цього рішення судом видано виконавчий лист, який неодноразово пред'являвся банком до виконання (а.с.34,36).

2 грудня 2016 року банком в черговий раз до Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаєва (далі - ЦВ ДВС) пред'явлено виконавчий лист, за яким в той же день відкрито виконавче провадження.

29 грудня 2016 року в межах відритого виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, та інші доходи боржника та направлено виконавчий лист за місцем роботи боржника для здійснення відповідних відрахувань (а.с.35).

9 січня 2018 року державним виконавцем повторно винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, та інші доходи боржника у зв'язку з виходом боржника на пенсію. Борг за виконавчим документом, виданим на підставі судового рішення станом на 11 вересня 2018 року становить 27 057 грн. 08 коп. (а.с.171-172, 177).

В той же час, для отримання пенсійних виплат, 18 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання №26393/180817 та відкрито рахунок НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Мій рахунок», Тарифів за користування платіжною картою розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку, з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки типу Mastercard Debit Standart .

Відповідно до п. 3.1, 3.4., 3.4.1 заяви про приєднання передбачено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день її підписання розміщена на інтернет сторінці та складає договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Пунктом 7.1. даного договору клієнт доручає банку в порядку договірного списання коштів з карткового рахунку та інших поточних рахунків клієнта, відкритих на дату укладення цього договору коштів у сумах, що відповідають розмірам грошових зобов'язань клієнта, та підлягають сплаті на підставі цього договору та інших договорів укладених між клієнтом та банком або на підставі позадоговірних зобов'язань.

6 листопада 2017 року ОСОБА_2 на відкритий ним у банку поточний рахунок перераховано 3 105 грн 12 коп. пенсійних виплат. Але ці кошти позивачем не отримані внаслідок їх списання з урахуванням залишку на рахунку в загальній сумі 3107грн.. Підставою для списання коштів стала службова записка працівника банку, у зв'язку з наявністю у позивача боргу перед банком, який стягнуто за рішенням суду (а.с.78).

Вважаючи таке списання банком суми нарахованої пенсії безпідставним, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Заперечуючи проти пред'явленого позову банк вважав свої дії правомірними, враховуючи наявність боргу позивача перед ним як кредитором за судовим рішенням, яке знаходиться на примусовому виконанні та при наявності заяви позивача про приєднання до умов договору про комплексне банківське обслуговування, яке дозволяє банку без згоди позивача як клієнта здійснювати списання коштів на підставі цього договору та інших договорів укладених між клієнтом та банком або на підставі позадоговірних зобов'язань.

Так, дійсно положеннями статті 1071 ЦК України визначено перелік підстав списання грошових коштів з рахунку клієнта, коли банк може списати грошові кошти з його рахунку на підставі розпорядження клієнта. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта і без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з п.6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22), якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг (п. 26.1., 26.4. ст.26 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Разом з тим, на час проведення дій по списанню коштів з розрахункового рахунку позивача як клієнта ПАТ «Державний ощадний банк України» не мав з ОСОБА_2 інших договірних зобов'язань, крім обслуговування його платіжної картки, на яку перераховувалися пенсійні виплати, та не мав з ним позадоговірних зобов'язань.

Тобто ПАТ «Державний ощадний банк України», списуючи грошові кошти з рахунку свого клієнту, виступив як стягувач відносно боржника ОСОБА_2 за примусовим виконанням судового рішення, на підставі відкритого виконавчого провадження. Але списання провів не на підставі процесуальної дії державного виконавця або вказівки організації чи установи, яка проводить нарахування позивачу пенсійних виплат, а враховуючи умови договору банківського рахунку, встановлені самим банком, на підставі службової записки свого працівника.

За положеннями статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Тобто примусове виконання судового рішення є виключною компетенцією державних та приватних виконавців, і не передбачає покладення такого права чи обов'язку на стягувачів за виконавчим провадженням.

Крім цього, у відповідності до розділу ІХ Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності коштів на рахунках у банках, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

В такому разі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більше як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більше як 20 відсотків пенсії.

Такий самий порядок відрахувань визначено і частиною 2 статті 50 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За такого при кожній виплаті пенсії загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків пенсії, що належить до виплати особі.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що дії банку, який є стягувачем за відкритим виконавчим провадженням, по самоуправному примусовому виконанню судового рішення, наслідком чого стало списання 6 листопада 2017 року з рахунку позивача 100% його пенсії із залишком, що був на рахунку, суперечать не тільки положенням статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.7.1. та 7.11 договору, а і статтям 1, 5, 68-69 Закону України «Про виконавче провадження», а тому такі дії є неправомірними.

За таких обставин рішення суду в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3 107 грн..

Крім того, суд помилково стягнув з позивача судові витрати, оскільки спір виник з приводу надання фінансової послуги споживачі за якою звільняються від сплати судових витрат (ч.3 ст.22 Закону «Про захист прав споживачів»), а за такого вони підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Ощадбанк» слід стягнути в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 057 грн. 20 коп..

Керуючись статтями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2018 року - скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» по списанню 6 листопада 2017 року пенсійних виплат з поточного рахунка ОСОБА_2 - неправомірними.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 3 107 грн. 00 коп. неправомірно списаної пенсії та 704 грн. 80 коп. судового збору у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави 1 057 грн. 20 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський О.В. Локтіонова