Номер провадження: 22-ц/813/3200/19
Номер справи місцевого суду: 509/338/18
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року у складі судді Гандзій Д.М.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27414,70 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору б/н від 15.08.2007 позивач надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керується п.п.2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, про що свідчить особистий підпис відповідача у відповідній заяві. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, в який позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов надання кредиту. В порушення умов договору, ОСОБА_2 свої кредитні зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 17.12.2017, у нього перед банком утворилась заборгованість у розмірі 27414,70 грн, яка складається з 13865,16 грн заборгованості за тілом кредиту, 4440,81 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 7565,17 грн заборгованості за пенею і штрафів згідно п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме 250 грн штрафу (фіксованої частини) та 1293,56 грн штрафу (процентної складової).

Ухвалою суду від 25.09.2018 до участі у справі в якості відповідача була залучена ОСОБА_3 , як особа, яка на день смерті ОСОБА_2 , була зареєстрована з ним з 24.02.2016, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що немає даних про те, що спадкоємець звернувся з заявою про відмову від спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Тобто відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у позові. Судом було встановлено, що у спадкодавця були невиконані боргові зобов`язання, відповідач прийняв спадщину і повинен відповідати перед кредитором, оскільки зобов`язання були успадковані на рівні з правами, тому суд не міг відмовити в задоволенні законних вимог, а встановити склад спадщини та її вартість позивач не мав можливості, а тому заявляв усні клопотання про направлення відповідних запитів з метою встановлення майна померлого, яка залишились без задоволення. Враховуючи, що позивач своєчасно та у встановленому порядку звернувся з вимогами про стягнення заборгованості, розмір заявленої суми обґрунтований, а відповідач не довів, що спадкового майна немає або воно є меншою вартістю, тому обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону.

15.07.2019 до суду апеляційної інстанції від банку надійшли письмові пояснення в яких позивач зазначив, що в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в якій зазначено, що ОСОБА_2 має на праві власності автомобіль марки Вольво та є одноособовим власником квартири. Вказане дає підстави вважати, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно. Проте, суд не вжив заходів щодо виявлення майна, яке обліковується за померлим. Спадщину спадкоємці можуть прийняти на звертаючись при цьому до нотаріальної контори, а в порядку ст. 1268 ЦК України. Отже, особа, яка проживала на момент відкриття спадщини з позичальником прийняла спадщину, а отже є відповідальною за кредитну заборгованість.

Сторони в судове засідання 03.12.2019 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Так як явка сторін обов`язковою не визнавалася, суд розглянув справу без їх участі при належному сповіщенні.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що з метою отримання банківських послуг 15.08.2007 ОСОБА_2 підписав заяву б/н на отримання кредитного ліміту в банку у розмірі 1500 грн. на картковий рахунок (а.с.8).

У зв`язку з наявністю у ОСОБА_2 заборгованості, банк звернувся до суду з позовом про стягнення з останнього заборгованості, яка станом на 17.12.2017 згідно з розрахунком позивача становить 27 414,70 грн. з яких: 13865,16 грн. тіло кредиту; 4440,81 грн. відсотки за користування кредитними коштами; 7565,17 грн. пеня; 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1293,56 грн. штраф (процентна ставка).

На запит суду першої інстанції Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надано відповідь про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також вбачається з актового запису про смерть №227 від 04.03.2017 (а.с.51).

Відповідно до довідки державного нотаріуса Овідіопольської РДНК ГТУЮ в Одеській області № 166/01-16 від 16.02.2018 спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 не заводилась.

Суд при розгляді даної справи залучив до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_3 , як особу, яка на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована з ним. Натомість, відмовляючи в задоволенні позову зазначив про відсутність спадкоємців померлого ОСОБА_2 так як відсутні заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримання будь-яким із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину.

В доданій до апеляційної скарги заяві позивач стверджує, що саме ОСОБА_3 є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В даній нормі права застосовано такий термін як проживав.

Разом із тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, саме до ОСОБА_3 Факт їхньої реєстрації за однією адресою не свідчить, що на час смерті позичальника ОСОБА_3 проживала із ним разом, і жодні докази про те, що вона входить до кола спадкоємців у справі відсутні.

За відповіддю Овідіопольської районної державної нотаріальної контори від 16.02.2018 спадкової справи до майна ОСОБА_2 не заводилося.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи позивача наведені в апеляційній скарзі, щодо обґрунтування суми заборгованості, яку має погасити відповідач, є необґрунтованими та суперечливими.

За таких обставин слід погодитися з висновком суду першої інстанції про унеможливлення задоволення позову, тому рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 26.12.2019.

Головуючий:

Судді: