РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/1229/19
Провадження № 2/181/252/19
"26" грудня 2019 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юр`єва О.Ю.,
з участю секретаря судових засідань Запорожченко Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну часткуц (пай) в порядку спадкування,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Межівського району Дніпропетровської області з позовом про визнання права на земельну часткуц (пай) в порядку спадкування.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_3 , після чого позивачі успадкували в рівних долях по 1/2 частки житлового будинку та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно. Зазначають, що померлій матері належало право на земельну частку (пай), втім сертифікат на право на земельну частку (пай) остання отримати не встигла в зв`язку з її смертю, що унеможливило надання до нотаріальної контори оригіналу правовстановлюючого документу. На підставі цього державним нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на 1/2 частину права на земельну частку (пай). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати за ними по 1/2 частки права на земельну частку (пай) в розмірі 5,90 умовних кадастрових гектар КСП «13-річчя Жовтня» Межівського району Дніпропетровської області, яке належало їхній матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування.
У судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають.
Представник відповідача Межівської селищної ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі.
Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.
При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка.
Згідно свідоцтв про народження видаихо Межівським Новопідгороднянським сільЗАГС та Райпільською сільською радою, Межівського району Дніпропетровської області 10 жовтня 1953 року та 03 грудня 1959 року, актові записи №20 та №51,
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 матір`ю яких записано ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 15 березня 1996 року, актовий запис №13.
Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_6 , який зареєстровано Межівським районним відділом ЗАГС Дніпропетровської області 26 вересня 1992 року, актовий запис №74, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 12 лютого 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №224, спадкова справа №1397 підтверджується, що спадкоємцями зазначеного майна в заповіті у вигляді житлового будинку в рівних долях є діти ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Державним актом серії I-ДП Мж №0000663 підтверджується, що КСП «13-річчя Жовтня» передано у колективну власність 5320,2 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Райпільської сільської ради народних депутатів від 30 червня 1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №11.
В додатку 1 списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_3 значиться під №570.
Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/593/19 від 02 липня 2019 року підтверджується встановлення факту включення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 до списку громадян-членів КСП, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії I-ДП №000066, виданого КСП «13-річчя Жовтня», що знаходиться на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області під порядковим №570.
Письмове повідомлення відділу у Межівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області свідчить про те, що в книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «ім.13-річчя Жовтня» Межівського району Дніпропетровської області 1997 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 не зареєстровано. Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «ім.13-річчя Жовтня» становить 5,90 ум.кад.га, нормативна грошова оцінка, станом на 2018 рік складала 176946,30 гривень.
З витребуваної судом спадкової справи після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що після смерті останньої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 січня 1997 року звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Райпільської сільської ради народних депутатів 12 січня 1990 року та зареєстрованого в книзі для реєстрацій заповітів №3 підтверджується, що ОСОБА_5 заповіла все її майно у власність своїм дітям в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 20 лютого 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №224 підтверджується, що спадкоємцями майна, зазначеного у заповіті є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 06 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на 1/2 частину права на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала у колективній власності КСП «ім.13-річчя Жовтня», яке належало, як члену підприємства померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 1995 року
ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю право установчого документу, а саме Сертифікату на право на земельну частку.
П.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).
Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п.1 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України № 435-IV від 16 січня 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому до цивільних відносин щодо прийняття позивачем спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , застосовуються норми Цивільного кодексу в редакції від 18 липня 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК України від 18 липня 1963 року позивач, як донька спадкодавця, належить до першої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці першої черги спадкування спадщину не приймали.
Позивачі після смерті матері, як вбачається з матеріалів цивільної справи, належним чином прийняли частину спадщини, у вигляді житлового будинку, фактично вступили в її управління та володіння нею.
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Положенням ч.1 ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Згідно ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадщиною.
Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт прийняття частини спадщини позивачами після смерті їхньої матері в порядку спадкування за заповітом.
З огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що підтверджено факт внесення ОСОБА_3 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії I-ДП №000066, виданого КСП «13-річчя Жовтня» за №570, суд вважає доведеним наявність у спадкоємців за заповітом права на земельну частку (пай), яке набуто, згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити вимоги позивачів про спадкування такого права.
Судові витрати розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст.529,548,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України (у редакції ЗУ №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), суд, -
Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 по 1/2 частки права на земельну частку (пай) в розмірі 5,90 умовних кадастрових гектар колективного сільськогосподарського підприємства колишнього «13-річчя Жовтня», Межівського району, Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом.
Стягнути з Межівської селищної об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 1268 (однієї тисячі двохсот шістдесяти восьми) гривень 94 копійок.
Стягнути з Межівської селищної об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 884 (восьмисот вісімдесяти чотирьох) гривень 74 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Ю. Юр`єв