Справа № 392/1771/19
Провадження № 2/392/988/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Красній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відповідачеві ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відношенню до будівлі об`єкту нерухомості загальною площею 331,8 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 231, яка належить відповідачеві на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року, а саме заборонити передавати будівлю у власність іншим особам, іншим чином розпоряджатися цією будівлею; змінювати цільове призначення будівлі; вчиняти дії щодо руйнування, демонтажу складових і невід`ємних частин будівля; поділу будівлі; вчиняти інші дії, які можуть стати перешкодою для використання будівлі за її цільовим призначенням.

Крім того, позивач просив заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо будівлі об`єкту нерухомості загальною площею 331,4 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 231, яка належить відповідачеві на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року.

Заява мотивована тим, що 9.12.2019 року позивачем подано позовну заяву до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики на загальну суму 13582 долари США.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю об`єкт нерухомості загальною площею 331,8 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 231, яка належить відповідачеві на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року.

10.12.2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач вважає, що дієвим заходом , необхідним для забезпечення ефективного захисту і поновлення порушених його прав та інтересів є встановлення заборони відповідачеві вчиняти відносно належного йому майна певних дій.

Позивач зазначив, що відповідач майже протягом 10 місяців після закінчення строку повернення коштів за договором позики від 28.03.2018 року не вчиняє будь-яких дій по досудовому врегулюванню спору і крім основного боргу та процентів має сплатити три проценти річних, розмір яких постійно зростає.

Позивач вважає, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідач має на праві власності будівлю об`єкт нерухомості загальною площею 331,8 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 231, яка належить відповідачеві на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року.

Після закінчення строку дії договору позики відповідач уникає зустрічей з позивачем, відмовляється від спілкування та демонструє небажання повернути борг або іншим чином вирішити спір у досудовому порядку та не відповідає на направлену йому претензію-вимогу.

Позивач стверджує, що у власності відповідача перебуває лише зазначена будівля. Будинок, в якому відповідач зареєстрований, а також квартира, в якій він фактично проживає, оформлені на інших осіб. Іншого майна у відповідача немає.

Позивач стверджує про те, що на теперішній час у Маловисківському районному суді Кіровоградської області перебувають кілька справ за позовами кредиторів до ОСОБА_2 про стягнення коштів за укладеними з ним договорами; відповідач фактично припинив здійснювати обробіток земельних ділянок, які перебувають в користуванні створеного ним фермерського господарства. Інших джерел доходів у відповідача немає.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача.

Позивач зазначив, що ринкова вартість будівлі, належної відповідачеві, складає 10550 доларів США і є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи відповідно до приписів частини 1 статті 153 ЦПК України.

Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 149 ЦПК України).

Таким чином, аналіз змісту положень статті 149 ЦПК України вказує на те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти на загальну суму 13882 долара США, як борг за договором позики від 28 березня 2018 року, тобто будівля об`єкт нерухомості загальною площею 331,8 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 231, і належить відповідачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2016 року, не є предметом спору за пред`явленим позовом (а.с. 2-8).

Позивачем у розпорядження суду надані такі документи: копія договору позики (а.с. 17); інформаційні довідки (а.с. 18-30); довідка АТ КБ "Приватбанк" про курс валюти станом на 5.12.2019 року (а.с. 31); інтернет-довідка щодо продажу іншого об`єкта нерухомого майна (а.с. 32).

Дослідивши та оцінивши в сукупності зазначені докази, судом не встановлено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Навпаки, дані, викладені в інформаційних довідках, спростовують твердження позивача про те, що відповідач не має іншого майна і джерел доходу, аніж як об`єкт нерухомості, який розташований по АДРЕСА_1 , оскільки як вбачається з інформаційних довідок, крім зазначеної будівлі, відповідач ОСОБА_2 має на праві постійного користування земельну ділянку площею 45,1 га для ведення фермерського господарства; в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди СФГ " ОСОБА_2 " на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею більш як 23 га.

Зазначені джерела доходу відповідача гарантують виконання рішення суду у разі задоволення пред`явленого позову.

Тому, суд не вбачає законних підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи позивача про те, що відповідач фактично припинив обробляти належні земельні ділянки, не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Наявність інших справ за позовами інших кредиторів до відповідача про стягнення коштів, само по собі не свідчить про наявність реальної загрози

невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

суддя