У Х В А Л А

іменем України

11.12.2019 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., оглянувши заяву відповідачів про відвід судді Ванівського Ю. М. у цивільній справі № 465/5991/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної сумісної власності квартири ,-

в с т а н о в и в:

у провадженні судді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної сумісної власності квартири.

Позивач 05.12.2019 року через канцелярію суду подав заявою про відвід судді Ванівського Ю. М. з тих підстав, що на його думку суддя Ванівський Ю. М. не може розглядати дану справу, оскільки в провадженні судді Ванівскьго Ю. М. перебувала справа № 465/7207/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів (аліментів) за навчання повнолітнього сина. Рішенням судді Ванівського Ю. М. по даній справі мати повинна сплатити 6 тисяч доларів за навчання старшого сина (вік 22 роки) в Німеччині.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому, відповідно до вимог ч. 8 ст.40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи заяви щодо підстав для відводу судді, вважає, що заява про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.).

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Cтосовно відводу судді на підставі ст. 36, ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді є оціночним.

Під час розгляду заяви позивача про відвід судді, приходжу до висновку про відсутність таких підстав, оскільки такий необґрунтований, однак враховуючи вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України, у такому випадку рішення повинно прийматися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, а провадження у справі зупиняється.

У той же час, в ході вивчення питань наявності підстав для відводу судді, приходжу до висновку про доцільність заявити самовідвід у розгляді даної справи.

Приймаючи дане рішення зважаю на вимоги п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, згідно якої суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому, відхиляю будь-які твердження сторони щодо упередженості чи необ`єктивності судді у розгляді даної справи, будь-якої зацікавленості, як це відображено у заяві про відвід судді, оскільки такі спростовуються фактичними обставинами.

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про відвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні в справі «Ветштайн проти Швейцарії», Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Відтак у даному випадку, сумніви висловлені позивачем, які хоч і не є вмотивовані, проте за своєю природою так чи інакше є сумнівами.

Відповідно ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у зв`язку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Керуючись статтями 36, 40, 252, 253, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відвід, заявлений відповідачами - судді Ванівському Ю. М. визнати необґрунтованим.

Задовольнити самовідвід судді Ванівському Ю. М. у цивільній справі № 465/5991/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної сумісної власності квартири .

Матеріали справи передати до цивільної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю. М.