ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1329/19
"19" грудня 2019 р. смт Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 ,
15.08.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 .
У своїй заяві позивач посилається на те, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку, який знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , яка перейшла їй від ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 06.07.2018. Відповідач ОСОБА_2 , який є родичем колишнього співвласника будинку, зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає там з 2017 року, що позбавляє позивачку можливості повноправно здійснювати свої права власника.
Уточнивши позовні вимоги позивач ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .
07.10.2019 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
21.11.2019 ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними в матеріалах справи доказами, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, які були повернуто до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та оголошенням про виклик відповідача до суду, розміщеним на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про розгляд справи за його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано.
Від третьої особи - Курилівської селищної ради Петриківського району до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення позову не заперечують.
Третя особа - ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та вважає його обґрунтованим, підтвердив, що викладені у позовній заяві факти, відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Жодних доказів, які б спростовували зазначені вище обставини, відповідачем до суду не надано.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору дарування Ѕ частини житлового будинку від 06.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимарем Є.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 582, ОСОБА_1 прийняла в дар належну ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено копією такого договору та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 174338738 від 18.07.2019 (а.с. 9-11).
Згідно з копією договору купівлі-продажу від 21.09.1972, посвідченого нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1134, власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с. 12-13).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Курилівської селищної ради від 02.08.2019 за № 1031 (а.с. 15).
Згідно з актом про проживання від 08.08.2019, складеним депутатом Курилівської селищної ради Сезоненком ОСОБА_5 О ОСОБА_6 та підписаного сусідами ОСОБА_3 (буд. № АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , фактично з 2017 року та по теперішній час за даною адресою не проживає.
Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить із наступного.
Відповідно до статей 316, 317 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним, що визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивач є власником 1/2 частини (кв. № 1) житлового будинку, у якому зареєстрований відповідач, який там фактично не проживає понад один рік, не відноситься до членів сім`ї позивача, добровільно залишив місце своєї реєстрації та тривалий час проживає в іншому місці, вказана обставина створює перешкоди для власника житла вільно розпоряджатися своїм майном, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, що дає суду підстави за правилами ст. 156 ЖК України визнати відповідача особою, яка втратила право на користування зазначеним вище житлом. Зняття з реєстрації в даному випадку не призведе до порушення права відповідача на житло та не буде не виправданим втручанням у право на повагу до житла, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Керуючись статтями 156 ЖК України, ст. ст. 29, 316, 317, 321, 391 ЦК України, 4, 80, 81, 141, 263-265, 279-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха