Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3095/18 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/3095/18 за позовом Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, за апеляційною скаргою Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Коваленко В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року Коростенська місцева прокуратура Житомирської області в інтересах держави в особі Коростенської міської ради звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути із ОСОБА_1 67588 грн 35 коп. збитків, нанесених Коростенській міській раді, внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки площею 0,1426 га за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Господарського суду Житомирської області .

В апеляційній скарзі Коростенська місцева прокуратура Житомирської області посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Стягнути із відповідача 1921 грн судового збору. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги витяг з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.03.2019 згідно якого, підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено з 14.08.2014 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір виключно із господарських відносин, а тому справа підлягає передачі за підсудністю до Господарському суду Житомирської області.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Коростенська місцева прокуратура Житомирської області звернулася до суду в інтересах держави в особі Коростенської міської ради із позовом про стягнення із ОСОБА_1 збитків, нанесених Коростенській міській раді внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки площею 0,1426 га, яка знаходиться по вул. Шатрищанська,75 у м. Коростені.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами ч.1 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Глава 2 ЦПК України визначає цивільну юрисдикцію до якої входить: предметна та суб'єктна юрисдикція; інстанційна юрисдикція та терторіальна юрисдикція.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Територіальна підсудність - компетенція із розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Цивільне процесуальне законодаство виділяє кілька видів територіальної підсудності: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність, договірна підсудність, територіальна підсудність.

Отже, виходячи із змісту ч.1 ст.31 ЦПК України суд може передати справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Нормами ЦПК України не передбачено передачу справу до іншого суду, якщо позивачем порушена предметна та суб'єктна юрисдикція ( підвідомчість).

У випадку порушення позивачем предметної та суб'єктної підсудності, суддя відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Після відкриття провадження у справі, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України).

З огляду на положення зазначених норм процесуального права суд першої інстанції зробив помилковий висновок, про передачу справи на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 274, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді