ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1952/19 Справа № 206/1419/15 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О.П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 16465,52 (Долар США), що за курсом 15,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2015 року складає 262625,04 грн., за кредитним договором № DNP0AE06700315 від 23.02.2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2626,25 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року у цивільній справі № 206/1419/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.02.2007 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №DNР0АЕ06700315, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 913,77 Доларів США на термін до 23.02.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитними договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим, станом на 29.01.2015 року виникла заборгованість в розмірі 45087,49 Долар США, яка складається з 15296,24 Долар США - заборгованість за кредитом, 11873,45 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 644,16 Долар США- заборгованість по комісії за користування кредитом; 17273,64 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №DNР0АЕ06700315 від 23.02.2007 року у розмірі 28 621,97 Долар США, тому з урахуванням рішенням суду, залишилась заборгованість у розмірі 16465,52 Долар США.

Таким чином, існує заборгованість у розмірі 16465,52 Долар США, що за курсом 15,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.01.2015 року складає 262625,04 грн. за кредитним договором № DNP0AE06700315 від 23.02.2007 року та судові витрати (а.с. 38-39).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання. Які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З матеріалів справи вбачається, за умовами кредитного договору №DNР0АЕ06700315 укладеного між сторонами по справі визначено строк повернення кредиту, а саме до 23.02.2012 року, а з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за вищезазначеним договором банк звернувся лише 17.03.2015 року тобто з пропуском позовної давності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року скасуванню.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 940,50 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 940,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова