ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5590/18
Провадження № 2/210/516/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" січня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Літвіненко Н.А.
при секретарі Севанян М. Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) до ОСОБА_3 (останнє відоме місце реєстрації: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913), третя особа ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання посилаючись на те, що між нею та відповідачем 03.06.2000 р. було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вказує, що у звязку із тим, що Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей, була змушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2012 р. відповідача було зобовязано сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку включно до повноліття дітей. Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.04.2012 р. шлюб з відповідачем було розірвано.
Зазначає, що годом, 30.05.2017 р., у звязку із укладенням нового шлюбу нею було взято прізвище чоловіка ОСОБА_2.
На даний час син ОСОБА_4 досяг повноліття та продовжує навчання на II курсі вищого навчального закладу - Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги, ухиляється від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, не зважаючи на те, що син продовжує навчання. У свою чергу, відповідач є особою працездатного віку, яка має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові.
Просить суд стягнути з відповідача, ОСОБА_3, на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягування з 03.10.2018 р. і до закінчення терміну навчання - 30.06.2020, але не більш як до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку, судові витрати стягнути із відповідача.
Ухвалою суду від 29.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_2 судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду 30.01.2019 р. подала заяву за вх.. № 1829, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав.
Третя особа, ОСОБА_4 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 із відповідачем ОСОБА_3 перебували у шлюбі, відповідно до свідоцтва про одруження від 03.06.2000 р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який було розірвано відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.04.2012 р.. Позивачем у звязку із укладенням нового шлюбу 30.05.2017 р. було змінено прізвище ОСОБА_3 на прізвище ОСОБА_2.
Позивач від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 097942 від 23.11.2000 р.. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Як вбачається із довідки, виданої ДВНЗ «Криворізький національний університет» Автотранспортний коледж від 24.09.2018 р. № 976, ОСОБА_4 є студентом Автотранспортного коледжу на денній формі навчання в групі ОРА16-1 на ІІ курсі. Термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р..
Крім того, ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача ОСОБА_2 та проживає разом з нею, в звязку із навчанням потребує матеріальної допомоги.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 p. та набула чинності для України 27.09.1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів такого утримання є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною.
За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
Згідно зі ст.. 199 СК України, якщо повнолітній син або дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до п.17 ППВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно до ст.. 200 СК України, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина встановлюється у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у СК України.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Щодо стягнення аліментів до досягнення ОСОБА_4 23-річного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 199 СК України, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відбувається за обовязкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно, стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_4 повинно здійснюватися до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2020 року.
Ураховуючи, що третя особа у справі, ОСОБА_4, навчається на денній формі навчання, що об'єктивно позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів в даному випадку є законними та обґрунтованими, адже за наведених умов дитина дійсно потребує матеріальної допомоги.
При цьому, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд зазначає, що відповідачем відзиву не подано, інших заяв, клопотань, суду не надано, а відповідно, не надано письмових доказів того, що він не має можливості надавати сину матеріальної допомоги.
Оскільки повнолітній ОСОБА_4 продовжує навчання та потребує допомоги, перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_2, то відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання сина. Розмір аліментів, які просить позивачка на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 03.10.2018 року до закінчення ОСОБА_4 навчання, є достатнім та забезпечить матеріальну допомогу сину сторін у зв'язку із навчанням та не є обтяжуючою для відповідача з урахуванням вказаних обставин.
Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.
Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 191, 192, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 275, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 03.10.2018 року до закінчення ним навчання до 30.06.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: м. Кривий Ріг, пл.. Домнобудівників, буд. 2, корп.. 2, кімн. 913) судовий збір на користь держави у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо на нього не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко