Справа № 127/2640/19
Провадження 2/127/384/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді Бойко В.М.,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора філії КП «Агенції адміністративних послуг» ОСОБА_2 про визнання договору недійсним правочину, застосування наслідків недійсного правочину та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову, а саме накласти арешт на заборонити органам державної реєстрації прав вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією (перереєстрацією) прав власності на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» , державного реєстратора ОСОБА_2 ОСОБА_4 Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсного правочину та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Заборонити Публічному акціонерному товариству «Перший Український ОСОБА_3» вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, зокрема самостійно входити до даного помешкання, змінювати замки, забороняти вхід позивачу.

Заявник вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути значно утруднене чи взагалі неможливо, так як у випадку наступного відчуження квартири банком, на якого оформлене право власності на квартиру, що утруднить позивачу відновлення його прав та інтересів

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову

допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд бере до уваги, що заявником вже подавалась така ж заява з тих же самих підстав, із такими ж доданими доказами, в задоволенні якої було відмовлено.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів, суд приходить до висновку, що заява необгрунтована непідтверджена належними доказами, крім того жодного доказу на підтвердження того, що в подальшому виникнуть обставини утруднення виконання рішення суду не надано.

Керуючись ст.. 151, 152, 153, 260, 263, ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора філії КП «Агенції адміністративних послуг» ОСОБА_2 про визнання договору недійсним правочину, застосування наслідків недійсного правочину та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :