Справа№ 640/7320/18
"28" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіної О.С.,
розглянувши у спрощеному провадженні в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди внаслідок ДТП, -
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2018 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2018 року провадження по справі закрито.
Постановою Харківського апеляційного суду від 15.11.2018 року ухвала Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2018 р. скасована в частині закриття провадження щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. В частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди залишена без змін.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року справу прийнято до провадження судді Ніколаєнко І.В.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просив задовольнити, справу просив слухати без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового засідання повідомлявся. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача, чи відкладення розгляду справи, до суду не надходило.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено матеріалами справи 29.09.2017р. о 19:55 год. за адресою: м. Харків, вул. Старошишківська, 12, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, та під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, та допустив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2.
Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, спричиненні збитки.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним за ст. 124 КУпАП у вчиненні вказаного ДТП.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 25.10.2017 року, автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, належить позивачу ОСОБА_1
Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла.
Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Враховуючи, що виплата страхового відшкодування у розмірі 3662,72 грн. для повного відшкодування завданої шкоди відповідачем недостатньо, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню остаточна сума збитків у розмірі 7802,93 грн., що підтверджується звітом про оцінку колісного транспортного засобу (автотоварознавчого дослідження-експертизи) № 36/10/17 від 25.10.2017 року ПАТ «СК Мега-гарант).
На підставі викладеного, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи, і позовні вимоги майнового характеру задоволені повністю, то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Суд постановляє заочне рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 264-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2019 року.
Суддя І.В. Ніколаєнко