Провадження № 2/638/1281/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

при секретарях : Підвисоцької А.М., Романової О.В.,

Монастирьової І.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 "Про визнання незаконним та скасування п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради №100-8 від 03.06.2008",-

В С Т А Н О В И В :

23.10.2017 позивач ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати незаконним та скасувати п. 2 рішення виконкому Київської у м. Харкові ради № 100-8 від 03.06.2008.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_2, зазначив, що 26.06.2017 йому стало відомо про те, що 21.06.2017 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Мусієнко О.І., проведено державну реєстрацію права власності на належну йому Ѕ частину будинку по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5, на підставі рішення Виконавчого комітету Київської у м. Харкові ради №100-8 від 03.06.2008.

Однак, позивач вважає , що рішення Виконавчого комітету Київської у м. Харкові ради № 100-8 від 03.06.2008, на підставі якого здійснено реєстрацію право власності за ОСОБА_5, ухвалене з порушенням норм законодавства та порушує його права власності, в зв'язку з чим він звернувся до суду з дійсним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки рішення виконкому було прийнято на підставі спільної заяви ОСОБА_2, та ОСОБА_5, про оформлення права власності на домоволодіння в рівних частинах. Також представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин.

Треті особи ОСОБА_4, та ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_6., в судове засідання також не з'явилась, надала до суду письмові заперечення на позовну заяву в яких просила в задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої заперечення тим, що рішення виконкому було постановлено за спільними заявами позивача та третіх осіб. Зазначила, що ОСОБА_2, та ОСОБА_5, була написана спільна заява від 17.03.2008щодо оформлення в рівних частках права власності на спірний житловий будинок, окрім цього, була написана заява ОСОБА_4, про те, що вона не заперечує щодо оформлення на ОСОБА_2, та ОСОБА_5, права власності на спірний будинок у рівних частках. Крім того, представник зазначив про сплив строку позовної давності звернення позивача до суду з дійсним позовом, оскільки про вказане рішення виконкому Київської у м. Харкові ради, йому було відомо з 2008 року.

Відповідач в свою чергу надав до суду письмову відповідь на заперечення представника третьої особи, в якій зазначив про те, що про порушення свого права йому стало відомо 30.05.2017 після того, як 29.05.2017 була здійснена реєстрація права власності за ОСОБА_5, отже строк давності слід рахувати з цього часу, а не з 2008, оскільки в зв'язку з відмовою в видачі ОСОБА_5, свідоцтва про право на власність, рішення виконкому вважалось реалізованим, а його право як власника домоволодіння, не порушеним. Крім того позивач зазначив про те, що звертатись до суду з заявою про застосування строку позовної давності третя особа ОСОБА_5, не вправі, оскільки таке право мають лише сторони у справі, а відповідно до ЦПК України, ОСОБА_5, як третя особа, є лише учасником справи. Щодо посилання третьої особи ОСОБА_5. на спільні заяви позивача ОСОБА_2, та третьої особа ОСОБА_5, про оформлення на ім'я останніх права власності по 1/2 спірного домоволодіння позивач зазначає, що тільки власник земельної ділянки має право оформити на своє ім'я право власності на споруди на цій ділянці. Участь у будівництві інших осіб не створює для них право приватної власності на житловий будинок, тому оскільки він є власником земельної ділянки та між ним та третьої особою не вкладався договорі про спільну діяльність по будівництву нерухомого майна, виключно він має право на оформлення права власності та написана спільна заява не є підставою для набуття ОСОБА_5, права власності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Рішенням виконкому Київської районної у місті Харкові ради від 03 червня 2008 року № 100-8 затверджено акт від 25 березня 2008 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку літ. «А-2» з підвалом літ. «Ап», терасою літ. «а1», балконом літ. «а2», приямками літ. «а3», «а4», «а5», «а6», входами у підвал літ. «а7», «а8», сходами літ. «а9», «а10», «а11» загальною площею 1513,0 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м на б. АДРЕСА_1. Цим же рішенням рекомендовано гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_5, звернутися до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Харківське МБТІ») для оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1.

На підставі розпорядження Київської районної у місті Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933 ОСОБА_2, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1 на житловий будинок літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5, звернулася до КП «Харківське МБТІ» щодо підготовки листа до виконкому Київської районної у місті Харкові ради стосовно видачі їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-2» загальною площею 1513,0 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м на буд. АДРЕСА_1.

Листом від 26 червня 2008 року № 2331226 КП «Харківське МБТІ» повідомило ОСОБА_5, про неможливість надання такого листа, оскільки згідно Державного акта про право власності на земельну ділянку від 20 жовтня 2004 року № 66353 право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, дозвіл на будівництво будинку надано ОСОБА_2, рішенням виконкому Київської районної у м. Харкові ради від 17 серпня 2004 року № 211-9, актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом двоповерхового житлового будинку від 25 березня 2008 року та рішенням виконкому Київської районної у місті Харкові ради від 03 червня 2008 року № 100-8 прийнято до експлуатації житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 травня 2010 року у справі № 2-1212/10/15, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2012 року, визнано за ОСОБА_4, право власності на Ѕ частину земельної ділянки та на Ѕ частину житлового будинку літ. «А-2», розташованих на АДРЕСА_1. (а.с. 11-12)

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2015 року № К/800/10189/14 визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Київської районної у м. Харкові ради від 11 липня 2008 року № 933.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року у справі № 640/8724/15-ц визнано недійсним свідоцтво від 11 липня 2008 року серії НОМЕР_1, видане головою Київської районної у місті Харкові ради, про право власності ОСОБА_2, на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1513,0 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2, на житловий будинок літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року скасовано вказане рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року скасовано рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2016 року та залишено в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року. Всі зазначенні обставини встановленні постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 820/2675/17, тому не потребують доказування, у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Після визнання незаконним та скасування розпорядження голови Київської районної у м. Харкові від 11.07.2008 та скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_2, на житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 1513,0 кв. м, житловою площею 256,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 24.05.2017 державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А., та 21.06.2017 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І., зареєстровано право спільної часткової приватної власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 31.05.2017 та 26.06.2017 вбачається, що підставою виникнення такого права власності стало рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради, серія та номер 100-8, виданий 03.06.2008, пункт 2 якого позивач вважає незаконним та просить суд скасувати. (а.с. 13-14)

Однак, розглядаючи питання щодо правомірності винесення рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради, серія та номер 100-8 від 03.06.2008 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який було затверджено постановою КМУ від 22.09.2004 року № 1243 (чинний на момент прийняття спірного рішення), який визначає основні вимоги та умови прийняття в

експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел

фінансування їх будівництва вбачається, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Відповідно до п. 19 цього положення замовник, генеральний підрядник разом із генеральним проектувальником подають державній приймальній комісії проектну та виробничу документацію, пред'являють виконані будівельно-монтажні роботи, змонтоване технологічне обладнання та документальне підтвердження відповідності виконаних робіт вихідним даним на проектування об'єкта.

Відповідно до п.п. 27, 29 цього положення, за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт. Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 25.03.2008 вирішено прийняти в експлуатацію пред'явлений до прийняття двоповерховий житловий будинок літ. «А-2» з підвалом літ. «Ап», терасою літ. «а» , балконом літ. «а2», приямками літ. «а3», «а4», «а5», «а6», входами у підвал літ. «а7», «а8», сходами літ. «а9», «а10», «а11» загальною площею 1513,0 кв. м., житловою площею 256,1кв. м., по АДРЕСА_1. З вказаного акту вбачається, що ОСОБА_2, є забудовником та власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 20.10.2007., зареєстрованим в Харківському міському управлінні земельних ресурсів, за № 66353. (а.с. 7)

Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної ради у м. Харкові ради від 03.06.2008 № 100-8 вищезазначений акт від 25.03.2008 державної приймальної комісії затверджено. В п 2 цього рішення зазначено про необхідність ОСОБА_2, та гр.. ОСОБА_5, звернутися до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1. (а.с. 9-10). З вказаного рішення виконавчого комітету також вбачається, що до Виконкому Київської районної у м. Харкові ради звернувся гр.. ОСОБА_2, з проханням прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1. Земельна ділянка площею 0,1000 га за вказаною адресою належить гр.. ОСОБА_2, на праві власності згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХР № 058146 від 20.10.2004, за зареєстрованим в Харківському міському управлінні земельних ресурсів за № 66353, кадастровий номер земельної ділянки :07:035:0001. Згідно з рішенням виконкому Київської районної ради м. Харкова № 211-9 від 17.08.2004 гр. ОСОБА_2, було надано дозвіл на будівництво двоповерхового житлового будинку загальною площею 1043,6 кв. м., житловою площею 801,21 кв. м., по АДРЕСА_1. Також вказаним рішенням встановлено, що житловий будинок літ. «А2» по АДРЕСА_1 збудований у відповідності з вимогами містобудівних, санітарних і протипожежних норм та придатний для подальшої експлуатації. Однак мотивувальна частина рішення не містить мотивів та підстав, в зв'язку з якими було прийнято рішення про необхідність гр.. ОСОБА_5, звернутися до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності, в той час як всі дії направленні на виникнення права власності були вчиненні позивачем ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нові річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 цієї статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, оскільки вказане домоволодіння було збудоване на земельній ділянці, яка на момент будівництва належала позивачу ОСОБА_2, а в подальшому відповідно до рішення Київського райсуду м. Харкова від 25.05.2010 по Ѕ ОСОБА_2, та ОСОБА_4; дозвіл на будівництво надано позивачу ОСОБА_2; домоволодіння збудовано за кошти позивача ОСОБА_2, та є спільною сумісною власністю ОСОБА_2, та ОСОБА_4, крім того у ОСОБА_5, відсутні докази сумісного будівництва житлового будинку та часткового фінансування будівництва, що також встановлено судовими рішеннями (а.с. 11-12); та звертаючи увагу на те, що саме ОСОБА_2, звернувся з заявою про ведення домоволодіння в експлуатацію та в оскаржуваному рішенні про затвердження акту державної приймальної комісії в мотивувальній частині йдеться мова лише про ОСОБА_2, суд приходить до висновку про незаконність п. 2 цього рішення про необхідність гр.. ОСОБА_5, звернутись до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Суд також не приймає доводи представника відповідача ОСОБА_3, щодо написання ОСОБА_5, та позивачем ОСОБА_2, спільної заяви до виконкому про оформлення в рівних частках житлового будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, та ОСОБА_5, оскільки така процедура набуття права власності не передбачена законом на стадії введення будинку в експлуатацію, відповідно до «Порядку про прийняття в експлуатації закінчених будівництвом об'єктів» та Цивільного кодексу право власності повинно бути зареєстрованим за забудовником та власником земельної ділянки на якій побудовано домоволодіння та який є власником матеріалів.

Крім того, в п. 4 пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991року «Про практику застосування законодавства , що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в якій зазначається про те, що відповідно до ст.12 Закону України "Про власність" ( 697-12 ) у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини.

Оскільки згідно зі ст.17 ЗК ( 561-12 ) і ст.14 Закону України "Про власність" ( 697-12 ) земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві нестворює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом.

Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Отже, оскільки ОСОБА_5, не вела разом з ОСОБА_2, будівництва за рахунок спільної праці, житловий будинок не може бути їх спільною сумісною власністю, а отже рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 03.06.2008 № 100-8 в частині розпорядження ОСОБА_5, звернутись до КП «ХМБТІ» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності є незаконним, а тому підлягає в цій частині скасуванню.

В іншій частині рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради від 03.06.2008 № 100-8 є законним , а тому скасуванню не підлягає.

Щодо посилання представника відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на звернення ОСОБА_5. до КП «ХМБІ» про оформлення на неї свідоцтва на право власності на Ѕ частину будинку на підставі спірного рішення, їй було вмотивовано відмовлено, то говорити про те, що право позивача в цей час було порушено не вбачається підстав. Отже, строк позовної давності слід відраховувати від дня, коли ОСОБА_5, реалізувала право власності на підставі спірного рішення, після скасування рішенням суду вмотивованої відмовити у видачі свідоцтва про право власності.

Таким чином, позов подано в межах строку позовної давності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_2, слід задовольнити частково, скасувавши п. 2 рішення в частині зобов'язання ОСОБА_5, звернутись до КП «ХМБТІ» з питанням про оформлення свідоцтва про право власності.

Керуючись ст. 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261, 331 ЦК України, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 22.09.2004 року № 1243, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 "Про визнання незаконним та скасування п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради №100-8 від 03.06.2008 ", - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати положення п.2 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради №100-8 від 03.06.2008 «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1» в частині зобов'язання ОСОБА_5 звернутись до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питань про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.02.2019.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД