Справа № 487/5320/18
Провадження № 2/487/349/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Українська страхова група» ( на далі ПАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

у своєму позові позивач зазначив, що 22.07.2013 року між ПРАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-13-00647, предметом якого було страхування транспортного засобу «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1. 17.04.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «ГАЗ 330202» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1. Згідно постанови Заводського районного суду м.Миколаєва по справі 487/2405/18 ця дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем ПДР України. До них звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Ними був складений страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку-фактури від 23.04.2018 року та Ремонтної калькуляції від 24.04.2018 року. На підставі цих документів була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 49077,92 грн.

Посилаючись на вищезазначене просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» по відшкодуванні шкоди в порядку регресу 49077,92 грн.

14.09.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 17.04.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ 330202» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1.

Відповідно до Постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.05.2018 року по справі №487/2405/18 провадження 3/487/867/18, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.124 КУпАП.

Судом встановлено, що між ПАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 було укладено 22.07.2013 року договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-13-00647, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1.

На підставі рахунку-фактури №С від 23.04.2018 року та ремонтної калькуляції №ПСКА-8137 від 24.04.2018 року, було складено страховий акт №ПСКА-8137 від 07.05.2018 року та розрахунок суми страхового відшкодування від 07.05.2018 року, що належить до виплати страхувальнику.

На підставі вище вказаних документів позивачем ПАТ СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 49077,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9717 від 15.05.2018 року, який міститься в матеріалах справи.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.

Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «СК «Українська страхова група» правомірно заявлено вимогу до відповідача ОСОБА_1 з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 49077,92 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року справа № 2808цс15.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 263-265, 268 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група» (, місце знаходження вул. І.Федорова, 32-А м.Київ, 03038) суму в розмірі 49077,92 грн. по відшкодуванню шкоди в порядку регресу та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: Ж.П. Павлова