ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2557/17
номер провадження 6/695/127/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву СТОВ «Пальміравідгодівля» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за орендними платежами -

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за орендними платежами.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що відповідачем по справі в добровільному порядку було виконане судове рішення про стягнення коштів на користь позивача та сплачено всю суму коштів, яка призначена рішенням суду.

За таких обставин, керуючись нормами ст. 432 ЦПК України заявник звернувся до суду із даною заявою з метою забезпечення своїх прав та уникнення можливого подвійного стягнення коштів із нього позивачем.

Представник заявника, а також стягувач ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду матеріалів справи не з`явились.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та прийняти рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Суд вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2019 року повністю задоволено позов ОСОБА_1 до СТОВ «Пальміравідгодівля». У подальшому 16.09.2019 року за результатами розгляду апеляційної скарги Черкаським апеляційним судом прийнято постанову, якою змінено рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми заборгованості по орендній платі яка підлягає стягненню з 25699,56 грн. до 19274,67 грн. за період з 2015 року по 2017 рік. Також Апеляційний суд змінив розподіл судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та відповідно стягнув із СТОВ «Пальміравідгодівля» на користь ОСОБА_1 853,33 грн. судового збору. За часткове задоволення апеляційної скарги Апеляційний суд стягнув із ОСОБА_1 на користь СТОВ «Пальміравідгодівля» 640,0 грн. судового збору. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже за вказаним вище рішенням суду апеляційної інстанції із заявника на користь ОСОБА_1 мають бути стягнуті кошти в сумі 19274,67 грн. в порядку відшкодування заборгованості по орендній платі, а також 853 грн. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

У свою чергу ОСОБА_1 має сплатити 640 грн. на користь СТОВ «Пальміравідгодівля» у порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Заявник наполягає, що на виконання вказаного вище судового рішення платіжним дорученням від 16.10.2019 року № 1038 на картковий рахунок Позивача перераховано 15516,11 грн. заборгованості з орендної плати. Платіжним дорученням від 16.10.2019 № 1037 на картковий рахунок Позивача перераховано 853,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

При проведенні розрахунків із Позивачем, Товариство в порядку вимог ст.,ст.14, 164, 168, 170 Податкового кодексу України згідно платіжного доручення від 16.10.2019 № 1041 утримано із нарахованого і виплаченого доходу позивача податок на доходи фізичних осіб в сумі 3469,44 грн. та військовий збір в сумі 289,12 грн. згідно платіжного доручення від 16.10.2019 № 1040. Вказані суми у відповідності до вимог ст. 168 Податкового кодексу України відповідачем перераховані до місцевого та державного бюджету відповідно.

За таких обставин, заявник наполягає, що постанова виконана Відповідачем добровільно і у повному обсязі.

Судом із даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження за № 60403936 завершено, однак сам виконавчий лист на адресу суду не повертався.

ОСОБА_1 жодних доводів чи заперечень з приводу обставин викладених у заяві СТОВ «Пальміравідгодівля» суду не надала, хоча про час та місце розгляду, а також суть вимог була повідомлена належним чином.

Нормами ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

якщо його було видано помилково;

якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник покликається на те, що заборгованість погашена, на підтвердження чого суду надано копію зазначених платіжних доручень.

При цьому, до заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню заявником не надано копій самих виконавчих листів, як і не надано доказів на підтвердження факту відкриття виконавчих проваджень за ними. Зміст вказаної заяви теж не містить таких відомостей.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що виконання в повному обсязі визначеного судовим рішенням обов`язку в ході виконавчого провадження є підставою для закінчення такого виконавчого провадження.

У той же час, відповідно до процесуального закону вказана обставина не може бути підставою для задоволення заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки доказів на підтвердження факту відсутності її обов`язку згідно виконавчого листа суду не надано. В той же час, поняття «відсутність обов`язку боржника згідно виконавчого листа» та «фактичне виконання боржником обов`язку згідно виконавчого листа» в процесуальному розумінні не є тотожними.

Окрім того суд зважає і на те, що заявник мотивуючи свої вимоги зазначає, що ним були перераховані кошти на рахунок ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять жодних доказів того, що рахунок, на який було переказано кошти належить саме ОСОБА_1 , а остання такі кошти отримала.

Інших передбачених частиною 2 статті 432 Цивільного процесуального кодексу України підстав для визнання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі за №695/2557/17 такими, що не підлягає виконанню, суду не надано, а судом таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст.,ст. 432, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви СТОВ «Пальміравідгодівля» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пальміравідгодівля» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості за орендними платежами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Середа Л.В.