Справа №: 398/1736/19
провадження №: 2/398/1256/19
"17" грудня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Пороло М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна, що належало померлому на праві власності на день його смерті. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та проживала з останнім на час його смерті за однією адресою без реєстрації. Інший спадкоємець майна ОСОБА_3 син останнього, а її рідний брат відповідач ОСОБА_2 , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, не звертався. Однак, звернувшись до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 вона отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини стало те, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи за загальним захворюванням з 2011 року та на даний час проходить реабілітацію за інвалідною програмою. Загострення захворювання було пов`язано зі смертю батька та зі смертю її тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи викладене просить визнати поважними причини пропуску встановленого строку та визначити додатковий строк для прийняття спадщини.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на момент смерті проживав сам. Вона була при ньому коли він помер, одразу ж після смерті їй стало відомо про його смерть. Похованням батька займалася вона та на даний момент доглядає за будинком. Не пам`ятає, коли звернулася із заявою про прийняття спадщини. В короткий термін ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) померла її рідна тітка (сестра матері) ОСОБА_5 , яку вона теж доглядала та займалася похованням. Після цього вона захворіла і пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини. Вона зверталася до психіатрів, оскільки їй потрібна була психіатрична допомога. Приймала ліки, лікувалася амбулаторно, а також перебувала на денному стаціонарі три тижні в червні 2017 року, а потім з липня 2017 року лікувалася амбулаторно. В неї була депресія. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою, де проживав батько та є її рідним братом. Він знає, що батько помер, але ніяких дій для прийняття спадщини не робив, з братом позивач не спілкується та останній раз бачила його на похороні батька. Позивач не знає де фактично проживає відповідач. Мати на похороні батька не була, приїхала тільки на похорон тітки, оскільки в Італії проживає останні 16 років, батьки були розлучені.
Представник позивача адвокат Пороло М.М. в судовому засіданні просив позов задовольнити з тих підстав, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 . Вважає, що з поважних причин був пропущений строк для прийняття спадщини, а саме: через хворобу, через психічні розлади і в силу її діагнозу вона не могла об`єктивно сприймати реальність, не могла приймати участь в оформлені правових документів та правочинів, тому позивач певний час не приймала рішення щодо вступу в спадщину. Зазначені обставини підтверджуються відповідними довідками, які долучені до матеріалів справи.
Заслухавши вступне слово позивача та її представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. На момент смерті він проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком останньої є ОСОБА_3 .
З пояснень позивача встановлено, що відповідач є її рідним братом та сином спадкодавця. При цьому, відповідно до довідок УДМС України в Кіровоградській області та Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 червня 1999 року.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кібальник О.Ф. 07.08.1992 року, за реєстраційним №2-2319.
В силу ст. 1261 ЦК України сторони є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 .
Згідно з ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.
З листа державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 від 05.01.2019 року №24/01-16 вбачається, що позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із пропуском встановленого шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини.
На виконання ухвали про витребування доказів, нотаріальною конторою надано інформацію, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась та, відповідно, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені померлого не посвідчувались. Зазначене підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинна була подати суду докази на підтвердження поважності причини причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач посилалася на проходження лікування як стаціонарно так і амбулаторно протягом червня-липня 2017 року. При цьому, з довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що огляд проведено 07 лютого 2019 року, тобто майже після дворічного строку з моменту смерті ОСОБА_3 . Надана позивачем Індивідуальна програма реабілітації інваліда №207 теж датована 07 лютим 2019 року. Тобто, жодних доказів про проходження лікування позивачем в 2017 році та наявність депресії, що перешкоджало б позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини, суду не надано.
Факт наявності інвалідності ІІІ групи у позивача не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для позивача на подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, позивачу було відомо про смерть ОСОБА_3 відразу після настання цієї події, що крім пояснень позивача, підтверджується також копією свідоцтва про поховання, з якого вбачається, що позивач займалась похованням ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено поважність причини пропуску та існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для позивача на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судові витрати залишити по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 26 грудня 2019 року.
Суддя О.В. Авраменко