Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 696/1316/16-ц

провадження № 61-1415св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, який діє в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - фермерське господарство «Сумський Василь Денисович»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року в складі судді Шкреби В. В. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 28 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Ювшина В. І., Сіренка Ю. В., Пономаренка В. В.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, який діє в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - фермерське господарство «Сумський Василь Денисович» (далі - ФГ «Сумський Василь Денисович»), про внесення змін до договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 01 січня 2015 року між Жаботинською сільською радою Кам'янського району Черкаської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі. Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,8008 га, для створення фермерського господарства, яка знаходиться на адміністративній території Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області в межах населеного пункту в с. Жаботин, Кам'янського району Черкаської області. Позивач зазначав, що відповідач сплатив орендну плату за використання земельної ділянки згідно з умовами договору менше 1 %, а повинен був сплатити орендну плату не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка у 2016 році становить 536 672,96 грн.

З урахуванням викладеного, заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, який діє в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, просив суд внести зміни до пункту 5 та пункту 9 договору оренди землі від 01 січня 2015 року, укладеного між Жаботинською сільською радою Кам'янського району Черкаської області та ОСОБА_3, виклавши їх в наступній редакції: пункт 5 «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 536 672,96 грн; пункт 9 «орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки».

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 17 жовтня

2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 листопада 2017 року, в задоволенні позову заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, який діє в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що у договорі оренди розмір орендної плати розрахований виходячи з чинного розміру нормативної грошової оцінки землі, яка в у встановленому законом порядку незаконною не визнавалась, рішення сільської ради, яким затверджено таку нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки є чинним й у встановленим законом порядку не скасоване. Крім того, розмір орендної плати відповідає розміру, визначеному органом місцевого самоврядування для відповідної категорії земель.

У грудні 2017 року заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що розмір орендної плати, як і розмір нормативно-грошової оцінки, в оспорюваному договорі визначено з порушенням вимог законодавства, що відповідно до положень статей 288, 289 ПК України є підставою для його перегляду та внесення змін.

У лютому 2018 року Жаботинська сільська рада Кам'янського району Черкаської області та ФГ «Сумський Василь Денисович» подали відзиви на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 01 січня 2015 року між Жаботинською сільською радою Кам'янського району Черкаської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі. Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 3,8008 га для створення фермерського господарства, яка знаходиться на адміністративній території Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області в межах населеного пункту в с. Жаботин Кам'янського району Черкаської області. Строк дії договору становить 49 років. Згідно з пунктом 5 вищевказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 299 883,10 грн. Згідно з пунктом 9 вищевказаного договору річна орендна плата становить 1 900,40 грн (з розрахунку 0,634 % від грошової оцінки земельної ділянки).

18 червня 2015 року ОСОБА_3, вже після отримання у строкове платне користування спірної земельної ділянки, було засноване ФГ «Сумський Василь Денисович», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При розгляді справи суди порушили вимоги закону щодо юрисдикції спору.

ЦПК України 2004 року передбачав, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, з цивільних і земельних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (частина перша статті 15).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 ГПК України 1991 року підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України

1991 року, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу (частини друга та третя статті 21 ГПК України 1991 року).

Отже, на момент звернення до суду у цій справі сторонами у господарському процесі за загальним правилом могли бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 12 ГПК України 1991 року господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Статтею 20 ГПК України 1991 року визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 45 ЦПК України 2004 року, статтею 29 ГПК України 1991 року, за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просив внести змін до договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження

№ 14-5цс18) та від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц (провадження 14-157цс18).

Такої позиції дотримується і Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в судовому рішенні від 10 жовтня 2018 року у справі № 694/1211/16-ц (провадження № 61-19983св18).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи спір, суди не надали оцінки тому, що прокурор заявив вимогу до ОСОБА_3, який 18 червня 2015 року зареєстрував ФГ «Сумський Василь Денисович», тобто до пред'явлення позову, що свідчить про створення ним юридичної особи (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»), відтак, спір за своїм суб'єктним складом й характером правовідносин має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушення норм процесуального права, що в силу частини другої статті 414 ЦПК України є підставою для їхнього скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області, в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, задовольнити частково.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 17 жовтня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 28 листопада

2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області до ОСОБА_3, третя особа - фермерське господарство «Сумський Василь Денисович», про внесення змін до договору оренди землі закрити.

Повідомити заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, що розгляд справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило