Постанова

Іменем України

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 667/7162/15-ц

провадження № 61-12316св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бебко-Авто», Публічне акціонерне товариство «Київський дослідно-експериментальний механічний завод»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року у складі судді Гаврилова Д. В. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року у складі колегії суддів: Орловської Н. В., Кутурланової О.В., Майданіка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бебко-Авто» (далі - ТОВ «Бебко-Авто»), Публічного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» (далі - ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод») про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником рухомого майна (обладнання, устаткування) вартістю 964 222,30 грн, яке передав у користування ТОВ «Бебко-Авто» на підставі договору оренди від 10 жовтня 2012 року № 270, на строк до 31 серпня 2015 року. На підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ТОВ «Бебко-Авто» 17 серпня 2015 року, придбав обладнання вартістю 187 854,00 грн, яке передано йому у власність на підставі акту прийому-передачі від 28 серпня 2015 року. Належне йому майно зберігається у приміщеннях площею 1 733,80 кв. м для розміщення автосервісу за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г , що належить ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод», оскільки ТОВ «Бебко-Авто» є орендарем цих приміщень згідно договору оренди, укладеного з ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод», із строком дії до 31 серпня 2015 року.

28 серпня 2015 року з метою організації перевезення спірного рухомого майна з м. Київ до м. Херсон та передачі його в оренду ТОВ «Кайф-Авто», він прибув за місцем його зберігання: м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г , проте охорона ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» не допустили його до приміщень автосервісу, де зберігається спірне майно. Оскільки спірне рухоме майно, що належить йому, знаходиться в приміщеннях орендованих ТОВ «Бебко-Авто», які є власністю ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод», за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г, без правових підстав, на той час як це майно мало бути передано в оренду новому орендарю, просив витребувати у відповідачів спірне рухоме майно (обладнання, устаткування та інше), яке зазначене у додатку від 28 серпня 2015 року № 2 та додатку до договору купівлі-продажу від 17 серпня 2015 року № 1.

Крім того, просив стягнути із відповідачів солідарно збитки в розмірі 437 727,80 грн, заподіяні у зв`язку із понесеними ним витратами на оплату послуг перевізника 280,00 грн, упущеної вигоди спричиненої внаслідок невиконання ним зобов`язання за договором оренди від 25 серпня 2015 року, укладеного із ТОВ «Кайф-Авто» про передачу орендареві майна до 29 серпня 2015 року, а також неотримана ним сума орендної плати 100 000,00 грн, які ТОВ «Кайф-Авто» сплатив 26 серпня 2015 року та 28 серпня 2015 року, але не отримав орендоване майно.

Також до збитків віднесена сума штрафу 337 477,80 грн (35 % вартості предмета оренди), який він зобов`язаний сплатити у випадку невиконання обов`язку за договором оренди.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року, клопотання представника ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» задоволено та провадження у справі закрито.

Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_1 у спірних правовідносинах діяв як фізична-особа підприємець. Отже, спір щодо витребування майна, набутого покупцем за договором із ТОВ «Бебко-Авто» та ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» є за своїм змістом господарським. Вимоги щодо солідарного стягнення 437 727,8 грн збитків із відповідачів, які є господарюючими суб`єктами, заявлені позивачем, статус якого визначається характером втрат яких він зазнав, чи може зазнати при здійсненні підприємницької діяльності, тому такі вимоги не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що позов у цій справі він подав як фізична особа, яка є власником спірного майна, яке набуте ним на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2015 року.

Він як власник спірного майна позбавлений можливості реалізувати належне йому майно з огляду на незаконне позбавлення його права володіння цим майном. Спір жодним чином не пов`язаний з виконанням чи невиконанням сторонами умов договору оренди від 01 квітня 2014 року, укладеного між ним як ФОП та ТОВ «Бебко-Авто». Відшкодування збитків також не пов`язане з господарськими відносинами між ним та відповідачами, тому спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

АГРУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» зазначило, що доводи касаційної скарги є безпідставними, не підтверджені належними доказами, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 270 від 10 жовтня 2012 року, укладеного між орендодавцем ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» та орендарем ТОВ «Бебко-Авто», останній прийняв на умовах оренди згідно акту прийому-передачі нежитлове приміщення площею 1752,30 кв. м для розміщення автосервісу, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 40 , літера «Г», 1-2 поверх та літера «К», приміщення 1. Строк оренди сторони встановили до 31 серпня 2015 року включно (т. 1, а. с. 5-10).

Звертаючись до суду із позовом про захист майнових прав, ОСОБА_1 зазначив, що йому на праві власності належить рухоме майно (обладнання, устаткування та інше) загальною вартістю 964 222,30 грн, орендарем якого на підставі укладеного між сторонами договору оренди від 01 квітня 2014 року, є ТОВ «Бебко-Авто». Останнє використовувало належне позивачеві рухоме майно у нежитлових приміщеннях площею 1733,80 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г , 1-2 поверх літера «К », власником яких є ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод».

Як вбачається із змісту договору оренди від 01 квітня 2014 року сторонами у орендних відносинах є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та ТОВ «Бебко-Авто» (т. 1, а. с. 13-18). Предмет оренди переданий користувачеві на підставі акту приймання-передачі від 01 квітня 2014 року.

Власником нежитлових приміщень, де за твердженням позивача утримується належне йому майно, є теж юридична особа ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод».

Предметом спору у справі, що розглядається є майно вартістю 187 854,00 грн, право власності на яке позивач набув на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі із ТОВ «Бебко-Авто» 17 серпня 2015 року. Підписуючи вказаний договір ОСОБА_1 засвідчив свій підпис зверху печаткою приватного підприємця ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 24-25).

Крім того, відповідно до платіжного доручення № 218 від 26 серпня 2015 року про оплату в м. Херсоні коштів за покупку обладнання за договором від 17 серпня 2015 року платником зазначено - підприємець ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 28).

Умовами пункту 5.3 цього договору встановлено, що місцем його виконання є місце проживання покупця із зазначенням адреси проживання ОСОБА_1 у м. Херсоні.

Акт прийому-передачі обладнання за договором купівлі-продажу складено у м. Херсоні 28 серпня 2015 року, перелік придбаного майна зазначено у додатку № 1 до договору (специфікація), місцем складання якого є також м. Херсон. В акті сторони стверджували факт передачі зазначеного в додатку майна у справному стані (т. 1, а. с. 26).

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ ВЕРХОВНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частинами першою та другою статті 3 ГК України як господарську діяльність у цьому Кодексі розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Суди, врахувавши наведені обставини, надавши оцінку змісту поданим сторонами доказам, дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 , придбаваючи спірне майно, діяв як фізична особа-підприємець. Отже, спір щодо витребування майна, набутого покупцем за договором із ТОВ «Бебко-Авто» та ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» є за своїм змістом господарським.

Правильним є також висновок судів, що позовні вимоги про стягнення збитків та упущеної вигоди також пов`язані із здійсненням позивачем підприємницької діяльності та пов`язані з прибутком, який він очікував отримати від договору оренди, належного йому спірного майна, укладеного з ТОВ «Кайф-Авто».

Такими чином, вимога позивача до відповідачів з приводу витребування належного власнику майна, упущеної вигоди та збитків як за своїм суб`єктним складом, так і за характером спірних правовідносин віднесена до правил, встановлених частиною першою статті 1 ГПК України.

Суди, врахувавши наведені вище норми процесуального права, з огляду на характер правовідносин у цій справі, предмет спору та з`ясовані судами обставини справи, дійшли правильного висновку про закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки суди правильно застосували до правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , що він укладав договір купівлі-продажу з ТОВ «Бебко-Авто» від 17 серпня 2015 року як фізична особа спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судами повно та всебічно з`ясовано обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані судові рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко