Єд. унік. № 243/1335/19
Провадження № 2/243/832/2019
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 лютого 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Частиною 4 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У відповідності до ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Так, згідно із п. 3 ст. 131-2 ОСОБА_3 України, яка набрала чинності 30.09.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до ОСОБА_3 України (щодо правосуддя)» № 1401-VIII від 02.06.2016 року, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень ОСОБА_3 України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ОСОБА_3 України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї ОСОБА_3 виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

Водночас, згідно ст. 131-2 ОСОБА_3 України, Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

З матеріалів справи вбачається, що дану позовну заяву підписано представником позивача адвокатом ОСОБА_4, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2963, виданого 25 червня 2008 року та ордеру серії ДН № 001904 від 06 листопада 2018 року про надання правової допомоги ОСОБА_1.

Також до матеріалів справи долучено Договір про надання юридичної допомоги від 16 травня 2018 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Павленко та Партнери».

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Як передбачено ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, договір про надання правової допомоги.

Натомість, зі змісту вказаного Договору про надання правової допомоги слідує, що адвокатське бюро приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу з правом подачі позову, отримання рішення суду, виконавчих листів.

Частиною 2 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Проте, з даного Договору про надання правової допомоги не вбачається, що особисто ОСОБА_4, як адвокат, має право на надання юридичної допомоги ОСОБА_1, зокрема, на підписання позовної заяви про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Окрім того, Договору про надання юридичної допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та особисто ОСОБА_4, як адвокатом, до матеріалів справи не надано.

Згідно з позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату; повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання апеляційної скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Відповідно до позиції ОСОБА_5 Верховного Суду (ухвала від 12 січня 2018 року у справі № К/800/28757/13), є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте всупереч вимогам процесуального закону до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

Позицією Європейського суду з прав людини, сформульованою в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «ОСОБА_6 проти України» (пункт 31), зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з

її обовязком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Таким чином, право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Як передбачено п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне повернути дану позовну заяву про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя повернути позивачу.

Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_7