Справа №: 398/761/19
провадження №: 2/398/912/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" жовтня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шило А.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації. Позов обґрунтовує тим, що в мережі Інтернет соціальної мережі «Facebook» 30 листопада 2011 року відповідачем розміщено інформацію наступного змісту: « ОСОБА_1 врач ветеринарной медецины мошенник! Хочу поделиться неприятной историей и найти еще таких же обманутых людей. Фото 2, 3 и 4 сделаны с вет паспорта моих животных. Сначала хочу обратить ваше внимание на вакцину рабистар (бешанство) по сроку годности и дате вакцинации все три прострочены. Далее вакцины против инфекций животных как сказали мне врачи с Кременчуга и пару с нашого города, это просто ксерокс и молей собаке кололи Бог знает что, так как моя «привитая» собака переболіла энтеритом. Вакцины делал ветврач с город ской вет поликлиники ОСОБА_1 . По поводу этих вакцин написала заявление на имя начальника вет.клиники ОСОБА_4 фото 1. И тут вообще ступор, ответ убил. Оказуеться простроченый колят по инструкции, а номер и серия вакцин даже примерно не совпадают, в ответе с моими. Потом ответ на счетпрививок от инфекций, я не обрашалась в больницу, в реестременянет. А нет в реестре, начальник у подчиненного спросила? Получается я залезла в клинику и сама поставила печать, потом еще подделала подпись? Интересно это ответ для тупих или они там сами не особо умные? Из за этого их «бизнеспроекта» страдают которые приводя на привичку мы хочем защитить, в итоге выходит платим деньги непонятно за что. Я нашла несколько людей с такой ситуацией, врача таких в клинике два. Пострадавши много не молчите или присмотритесь в ветпаспорта, может вы и не догадываетесь! Для примера фото с оригинальными и поддельными этикетками»; 12 грудня 2018 року наступного змісту: «За что мы платим деньги прививая своїх животных у врача ветеринарной медицины ОСОБА_1 , который работает в государственной клинике Шевченко 60??? С левой стороны оригинальная этикетка от вакцины, с права та что клеит ОСОБА_1 .. Этикетка липа так что он колит животным? Почему наши животные потом болеют??? Новый способ заработать? Ветеринар осознанно кредит животным!!! Для примера две фотографии с паспорта собаки и кошки. Будьте внимательны, если у Вашего питомца в паспорте такая этикеткакак с права (цвет и качество бумаги отличается) то в принципе Ваш любимец не привит и ему грозит опасность заболеть. ОСОБА_1 , сколько животных умерло благодаря ОСОБА_5 вакцинам?????». Зазначає, що зазначена інформація є недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, та тривалий час знаходиться у відкритому доступі. З урахуванням викладеного просив визнати вказану інформацію недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача та зобов`язати відповідача спростувати вказану інформацію у спосіб її поширення протягом десяти днів з дня набранням рішенням суду законної сили.

Відповідач в письмових запереченнях та поясненнях заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що поширена нею інформація є достовірно, оскільки вакцини є простроченими, крім того позивач не заперечує, що надавав послуги з вакцинації тварин в себе вдома. Після вакцинації її тварини захворіли та померли. Крім того, на її запит виробник вакцин повідомив, що етикетки від вакцин, що зроблені позивачем її собаці, відрізняються від оригінальних. З урахуванням викладеного просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представника позивача Шило А.О. позов підтримала з підстав, зазначених у ньому та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у її письмових поясненнях.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Згідно з скріншотами з соціальної мережі «Facebook» 30 листопада 2018 року відповідач на своїй сторінці розмістила інформацію наступного змісту: « ОСОБА_1 врач ветеринарной медецины мошенник! Хочу поделиться неприятной историей и найти еще таких же обманутых людей. Фото 2, 3 и 4 сделаны с вет паспорта моих животных. Сначала хочу обратить ваше внимание на вакцину рабистар (бешанство) по сроку годности и дате вакцинации все три прострочены. Далее вакцины против инфекций животных как сказали мне врачи с Кременчуга и пару с нашого города, это просто ксерокс и молей собаке кололи Бог знает что, так как моя «привитая» собака переболіла энтеритом. Вакцины делал ветврач с город ской вет поликлиники ОСОБА_1 . По поводу этих вакцин написала заявление на имя начальника вет.клиники ОСОБА_4 фото 1. И тут вообще ступор, ответ убил. Оказуеться простроченый колят по инструкции, а номер и серия вакцин даже примерно не совпадают, в ответе с моими. Потом ответ на счетпрививок от инфекций, я не обрашалась в больницу, в реестременянет. А нет в реестре, начальник у подчиненного спросила? Получается я залезла в клинику и сама поставила печать, потом еще подделала подпись? Интересно это ответ для тупих или они там сами не особо умные? Из за этого их «бизнеспроекта» страдают которые приводя на привичку мы хочем защитить, в итоге выходит платим деньги непонятно за что. Я нашла несколько людей с такой ситуацией, врача таких в клинике два. Пострадавши много не молчите или присмотритесь в ветпаспорта, может вы и не догадываетесь! Для примера фото с оригинальными и поддельными этикетками».

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Аналогічні положення містяться в ст. 1 Закону України «Про інформацію».

Згідно із статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

В ст. ст. 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та кожен має право на повагу до його гідності.

Разом з цим ст. 34 Конституції України гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За змістом ст. 278 ЦК України заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права це спосіб захисту особистих немайнових прав фізичної особи. Мета застосування даного способу зводиться до того, що у випадку порушення особистого немайнового права особа має право вимагати припинити поширення інформації, якою здійснюється це порушення.

Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, а на підставі ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Однак, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

З листування між відповідачем та Міською державною лікарнею ветеринарної медицини в м. Олександрії, Олександрійського міського управління ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області вбачається, що відповідач неодноразово зверталася з приводу неякісного надання послуг позивачем з ветеринарної медицини її тваринам.

При цьому, відповідно до листів ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 10.01.2019 року та Міської державної лікарні ветеринарної медицини в м. Олександрії від 20.12.2018 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення під час заповнення ветеринарних паспортів на тварин (вклеювання в паспорти тварин етикетки протермінованої вакцини) та оголошено догану. Зазначене свідчить, що інформація, розміщена відповідачем щодо порушення встановленого порядку вакцинації тварин саме позивачем, а також вакцинація позивачем тварин протермінованою вакциною відповідає дійсності.

В той же час, інша інформація, розміщена відповідачем в соціальній мережі «Facebook» 30 листопада 2018 року є оціночним судженням, тобто таким, що не містять фактичних даних, а натомість зводиться до суб`єктивної оцінки стану державної ветеринарної медицини, а тому не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засоби та контекст висловлювання. При цьому, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, позивачем не доведено факт поширення відповідачем в соціальній мережі «Facebook» 12 грудня 2018 року інформації наступного змісту: «За что мы платим деньги прививая своїх животных у врача ветеринарной медицины ОСОБА_1 , который работает в государственной клинике Шевченко 60??? С левой стороны оригинальная этикетка от вакцины, с права та что клеит ОСОБА_1 .. Этикетка липа так что он колит животным? Почему наши животные потом болеют??? Новый способ заработать? Ветеринар осознанно кредит животным!!! Для примера две фотографии с паспорта собаки и кошки. Будьте внимательны, если у Вашего питомца в паспорте такая этикеткакак с права (цвет и качество бумаги отличается) то в принципе Ваш любимец не привит и ему грозит опасность заболеть. ОСОБА_1 , сколько животных умерло благодаря Вашим вакцинам?????».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання зазначеної вище інформацію недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача та зобов`язання відповідача спростувати вказану інформацію у спосіб її поширення протягом десяти днів з дня набранням рішенням суду законної сили, є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) про захист честі, гідності та ділової репутації.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Суддя О.В.Авраменко