Справа № 240/375/14-ц р.
Номер провадження № 6/933/23/19 р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого- судді Щербак Ю.В.,

за участі - секретаря Осадчої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справи за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначило, що 23.03.2015 року Олександрівським районним судом Донецької області було видано виконавчий документ №240/375/14-ц за позовом АТ КБ Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9766,34 грн. та заборгованості по сплаті судового збору у розмірі 351,20 грн. При підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. З підстав зазначених вище, просить суд визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновити строку його пред`явлення, а також видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Заявник у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою,в якій заперечує проти задоволення заяви АТ КБ "ПриватБанк" ,посилаючись на те,що строк пред`явлення виконавчого листа скінчився ще 28 листопада 2015 року і до теперішнього часу-до 20 грудня 2019 року від заявника не надходило жодного листв щодо заборгованості.

Суд, дослідивши заяву стягувача та матеріали справи, вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 12 серпня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банка ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, було задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № КТНЗАW00570034 від 21 листопада 2007 року станом на 28 березня 2014 року 7348 (сім тисяч триста сорок вісім) гривень 14 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.11.2014 року, вищевказане рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 12 серпня 2014 року змінено, та стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 9766,34 грн. та судовий збір у розмірі 351,20 грн.

За вказаним рішенням стягувачеві 23.03.2015 року було видано виконавчий лист.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання ,відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (постановлення рішення у справі) складав один рік з наступного дня після

набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Разом з тим, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Вказані строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, виданні до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, виконавчий лист по даній справі мав бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років, і строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 28 листопада 2017 року, оскільки 27 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції про стягнення боргу було змінено апеляційною інстанцією і набрало законної сили.

Як вбачається з довідки Олександрівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №15265 від 23 вересня 2019, виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приват Банк", на виконанні не перебуває та не перебував.

Інших відомостей щодо відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять і сторони на їх наявність не посилались.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст.431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі листи в паперовій формі. Пунктом 17.4 передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягував звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені питання треба вирішувати одночасно, так як від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Стягувач же звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа як після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так і через значний проміжок часу, який вказував на можливість втрати виконавчого документа у 2015 році, а саме у грудні 2019 року, не навівши будь-якої поважної причини цього.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто, здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення слід було стягувачеві, як зацікавленій особі.

За загальними правилами перелік поважних причин пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства. Заявником не наведено причин пропуску строку для отримання дублікату виконавчого листа та пред`явлення виконавчого документа до виконання які б свідчили про об`єктивну неможливість вчинити ним всі необхідні для цього дії у встановлені законом строки.

Отже,на підставі викладено,в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити Акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Щербак