Ухвала

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 361/6275/15-ц

провадження № 61-2730ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником Савчаком Ярославом Олеговичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом, у якому просило в рахунок погашення заборгованості в розмірі 408 800,33 грн за кредитним договором № 809/ФКВ-07 від 25 липня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31, 1 кв. м, житловою площею 20,4 кв. м шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «Дельта Банк».

Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 809/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 30 000 доларів США з розрахунку 14,6 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 25 липня 2007 року по 24 липня 2022 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання кредитних коштів було укладено договір іпотеки № 809/ZФВІП-07 від 25 липня 2007 року, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ Дельта Банк» та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов'язань станом на 28 липня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 408 800,33 грн. Банк неодноразово звертався до відповідача з вимогами про виконання зобов'язання згідно з умовами кредитного договору, однак ОСОБА_5 кредитну заборгованість не повертає, а тому ПАТ «Дельта Банк» просило суд позов задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

01 лютого 2019 року ПАТ «Дельта Банк» засобами поштового зв'язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Савчаком Я. О., на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди попередніх інстанцій не в повній мірі дослідили обставини, що мають значення для справи, зокрема, не звернули увагу на те, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя міститься в іпотечному договорі, а тому відповідач надав згоду банку стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність зазначеного майна. Висновок судів щодо передачі права власності на предмет іпотеки як способу позасудового врегулювання є необґрунтованим, оскільки закон не виключає можливості звернення до суду із зазначеним позовом.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення ухвалені у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодавця для погашення заборгованості в розмірі 408 800,33 грн.

Отже, справа № 361/6275/15-ц не є справою з ціною позову, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 361/6275/15-ц є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Дельта Банк» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником СавчакомЯрославом Олеговичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат