ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3205/19 Справа № 203/1849/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю "Автопромінь", третя особа - публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", про відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з уточненим позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Автопромінь" (далі - ТДВ "Автопромінь") про відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи його тим, що 13 грудня 2017 року близько 17 години 20 хвилин водій ОСОБА_5, перебуваючи у трудових відносинах з ТДВ "Автопромінь" та керуючи автобусом "СПВ 17 РУТА СПГ", реєстраційний номер НОМЕР_1, проїжджаючи повз пішоходів, що рухалися зліва відносно напрямку руху автобуса, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 Зазначали, що внаслідок численних отриманих травм ОСОБА_6, який є чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, помер на місці дорожньо-транспортної пригоди від відкритої черепно-мозкової травми.

Вказували, що у зв'язку з раптовою смертю їх батька та чоловіка їм спричинено глибоких моральних страждань.

Посилаючись на те, що вони зазнали значних душевних страждань та їх родині завдано колосальної моральної шкоди, а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТДВ "Автопромінь" на користь ОСОБА_2 80.800 грн. моральної шкоди, завданої смертю чоловіка; стягнути з ТДВ "Автопромінь" на користь ОСОБА_4 80.800 грн. моральної шкоди, завданої смертю батька; стягнути з ТДВ "Автопромінь" на користь ОСОБА_3 100.000 грн. моральної шкоди, завданої смертю батька.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволені частково. Стягнуто з ТДВ «Автопромінь» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у розмірі 10.000 грн. Стягнуто з ТДВ «Автопромінь» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у розмірі 10.000 грн. Стягнуто з ТДВ «Автопромінь» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, у розмірі 10.000 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять змінити рішення суду в частині стягнутих на їх користь сум та постановити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустився грубих порушень при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування, та необґрунтовано і безпідставно зменшив її розмір.

28 березня 2019 року відповідач ТДВ "Автопромінь" надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, наголошували, що причиною загибелі ОСОБА_6 стали виключно його дії, оскільки саме він порушував правила дорожнього руху, а суд, з врахуванням засад розумності та справедливості, визначив розмір моральної шкоди.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, що позивач ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_6 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_4, є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.17).

Позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.18)

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років (а.с.7).

З постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про закриття кримінального правопорушення від 26 січня 2018 року, яка є чинною на даний час, вбачається, що 13 грудня 2017 року, близько 17 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем ТДВ «Автопромінь» та керуючи автобусом «СПВ 17 РУТА СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по вул.Данила Нечая, з боку будинку 11 у напрямку вул.Бориса Кротова в м.Дніпро, де в районі електроопори №45, проїжджаючи на швидкості близько 3 км/год., повз пішоходів, що рухалися зліва відносно напрямку руху автобусу, здійснив наїзд заднім лівим колесом на пішохода ОСОБА_6, який не втримав рівновагу під час свого руху та впав під заднє ліве колесо автобуса. При проведенні досудового розслідування дорожньо-транспортної пригоди та зібраними у кримінальному провадженні фактичними даними встановлено, що дорожньо-транспортна пригода настала в результаті дій пішохода ОСОБА_6, який порушив п.п.4.1.4.14а) Правил дорожнього руху України. Порушення зазначених пунктів правил дорожнього руху України пішоходом ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв'язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 загинув на місці пригоди від відкритої черепно-мозкової травми.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001420 від 13 грудня 2017 року за ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв'язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у водія автобуса "СПВ 17 РУТА СПГ", реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 (а.с.8-9).

Відповідно до поліса №АМ/0727372 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТОВ "Автопромінь" забезпечило транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1, "СПВ 17 РУТА СПГ" (а.с.64).

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення пішоходом ОСОБА_6 вимог п.п.4.1.4.14а) Правил дорожнього руху України та те, що ці дії знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП і наслідками, а в діях водія ОСОБА_5 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд виходив з їх доведеності та обґрунтованості, та з врахуванням конкретних обставин справи вважав за можливе стягнути з відповідача по 10.000 грн. на користь кожного з позивачів у рахунок відшкодування завданої їм моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Положенням ч.2 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам які проживали з нею сім'єю.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

Оскільки судом встановлено, що позивачі є дружиною та дітьми померлого, то вони мають право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (статті 1167 ЦК України ).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної чи юридичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Визначення моральної шкоди та розмір її відшкодування регулюється статтею 23 ЦК України.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправної поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину душевних страждань, психологічного та емоційного стану позивачів, звернув увагу на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 13 грудня 2017 року, позивачі втратили близьку людину - чоловіка та батька, в той же час суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи, відсутності в діях водія відповідача ознак протиправності та відсутності його вини у скоєні ДТП, внаслідок якої помер ОСОБА_6, що ДТП сталося з вини останнього, який також перебував у стані середнього ступеню алкогольного сп'яніння, що ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" сплатило позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 страхове відшкодування за страховою подією в розмірі по 19.200 грн. кожному, врахував глибину емоційних переживань позивачів та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, дійшов висновку про стягнення на їх користь моральної шкоди у розмірі 10.000 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно неврахуванням судом першої інстанції обставини справи та глибини їхніх моральних страждань є хибними.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Рішення ухвалене з урахуванням загальних засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України): справедливості, добросовісності та розумності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.