Єдиний унікальний номер 235/6742/17 Номер провадження 22-ц/804/404/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 235/2297/18

Номер провадження 22-ц/804/404/19

13 лютого 2019 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Будулуци М.С.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та поділ майна подружжя,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лис-топада 2018 року, повний текст якого складено суддею Назаренко Г.В. в м. Покровську в приміщенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 26 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання пра-ва власності та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуваючи у юридичному шлюбі з відпові-дачем, у лютому 2012 року, за спільні кошти, вони придбали автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я відповідача. Просив суд визнати зазначений автомобіль спільним майном подружжя та визнати за ним та відповідачем право власності на автомобіль по ? частині за кожним.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що 10 січня 2018 року ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 спірний автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за 89360 гривень. На час розгляду справи судом майно, що є предметом спору, відсутнє, що унеможливлює його поділ між сторонами. Позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача половини вартості спільного майна відчуже-ного нею без його згоди не заявлялись.

Не погодившись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та поста-новити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не правильно застосовані норми матеріального права. Посилається на ст.60 СК України, щодо правової визначеності майна набутого за період шлюбу та зазначає на певні пору-шення в оцінці автомобіля перед його продажем. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідач відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України подала відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що 10.01.2018 року вона продала спірний транспортний засіб за 89360 гривень, з яких 44680 гривень віддала позивачу по справі. Враховуючи, що на момент винесення рішення судом першої інстанції вона не була власником автомобілю Renault Sandero, 2011 року випуску, крім того, 1/2 частину суми, за яку вона продала ав-томобіль вона віддала позивачу судом першої інстанції було правильно винесене рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, яке відповідач просить залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду спра-ви у судове засідання не з'явилась, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешко-джає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасу-ванню з постановлення нового судового рішення про задоволення позовних вимог, вихо-дячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2007 року, зареєстрованому 15 червня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 173 (а.с.5).

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2016 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.6, 7).

3 листопада 2011 року за довідкою-рахунком КІМ-967867 під час шлюбу сторін ОСОБА_3 був придбаний автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на її ім'я (а.с.8, 9).

10 січня 2018 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_5 спірний автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за 89360 грн., що підтвер-джується договором купівлі-продажу транспортного засобу 1444/2018/780454, оформле-ним та підписаним сторонами у сервісному центрі РСЦ МВС в Донецьку № 1444/2018/780454 (а.с.73-77).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині поділу майна суд першої інстанції ви-ходив із того, що майно, що є предметом спору, відсутнє, що унеможливлює його поділ між сторонами.

Щодо позовної вимоги про визнання права спільної сумісної власності подружжя судом зазначено, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є без-умовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної влас-ності подружжя.

Але в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції погодитись не мож-ливо з наступних підстав.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального корис-тування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до ст.61 СК Украї-ни може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спіль-ної сумісної власності подружжя.

Положеннями ст.68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У справі, що переглядаються відсутні докази того, що спірно майно відповідно до приписів ст.57 СК України є особистою приватною власністю дружини (чоловіка).

Оскільки зазначене майно, набуте подружжям у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності згідно зі ст. 60 СК України.

Принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності.

Тобто автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску безумовно є власністю под-ружжя - сторін у справі.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18).

Відповідач у своїх заперечення до апеляційної скарги вказала, що половину суми, отриманою від продажу автомобілю вона передала позивачу, але розписки або будь-якого іншого документу на підтвердження цього доводу, до суду не надала.

Тому суд не може прийняти довід сторони, який не підтверджено відповідним до-казом.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що вимогами апеляційної скарги є постановлення судового рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання права спільної сумісної власності под-ружжя, в частині позовних вимог, щодо розподілу майна подружжя, рішення суду першої інстанції не переглядається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або част-ково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції (а.с.1) звертаючись до суду позивач сплатив 647 гривень (640 грн. судового зброду та 7 грн. комісії банку), вносячи апеляційну скаргу на рішення суду пер-шої інстанції позивачем було сплачено 1301 гривня 44 копійки судового збору (а.с.113).

Апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги. Але враховуючи, що позивач звертався до суду з двома позовними вимогами, а у апеляційно-му порядку оскаржив лише одну, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача компенсації 50% судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 100% судового збору за перегляд судового рішення апеляційним судом, що складає 1624 гривні 94 копійки.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 26 листопада 2018 року в частині відмови у визнанні права спільної сумісної власності подружжя ска-сувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобіль Renault Sandero, 2011 року випуску кузов № НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстро-вана за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1624 (одна тисяча шістсот двадцять чотири) гривні 94 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бу-ти оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рі-шення.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Г.В. Новікова

М.С. Будулуца