Справа № 524/6811/18
Провадження №2/524/362/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання матері -
У серпні 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання матері, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000 грн. з усіх видів доходу та заробітку.
Посилалася, що відповідач є її рідним сином, проживають окремо, вона отримує мінімальну пенсію, інших джерел доходу не має, тяжко хворіє і тому потребує більших матеріальних затрат для придбання, зокрема ліків, враховуючи значні розміри вартості житлово-комунальних послуг, які вона сплачує (а.с. 1-2).
Ухвалою судді від 17 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року було залучено до участі у справі третьою особою ОСОБА_3.
Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року було залучено у справі третьою особою Автозаводський відділ ДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.
Ухвалою суду від 19 березня 2019 року було залучено у справі третьою особою ОСОБА_4.
У судовому засіданні 22 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, відповідач ОСОБА_2 позов визнав, третя особа ОСОБА_3 з позовом не погодилася, вважаючи, що такий позов подано з метою зменшення розміру аліментів, присуджених за рішенням суду до слати відповідачем на її користь на утримання дітей.
Надалі, позивач, відповідач та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали письмові заяви.
Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_5 та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що розмір аліментів на матір узгоджено між ними та не заперечували щодо стягнення з відповідача коштів на утримання позивача у розмірі 900 грн. щомісячно (а.с. 151, 155, 157).
Представник третьої особи Автозаводський відділ ДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області у судове засідання не прибув, просив справу розглянути за відсутності представника відділу ( а.с. 149).
Суд, вислухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні 22 лютого 2019 року, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 яка є матірю відповідача ОСОБА_2, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, отримує пенсію за віком в розмірі 3384,35 грн. щомісячно, інших джерел доходу не має, перебуває на обліку у лікарів після перенесеної тяжкої хвороб, має потребу у придбанні медпрепаратів та ліків, сплачує особисто вартість житлово - комунальних послуг.
Відповідач, котрий не перебуває у зареєстрованому шлюбі чи у фактичних шлюбних відносинах, проживає від матері окремо, у добровільному порядку матеріальної допомоги матері не надає.
Крім того, відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з третьою особою ОСОБА_3, від якого вони мають двох дітей: неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітню дочку третю особу ОСОБА_4, 05.06.2000р.н.
Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, ознак інвалідності не має, працює, має стабільні доходи.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 серпня 2018 року з відповідача ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_3 стягнуті кошти на утримання дітей в розмірі 2079 грн., щомісячно починаючи з 16 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Статтею 202 СК України встановлені підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків:

1. Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

2. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

У ст. 203 цього Кодексу встановлено обов'язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків: дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 204 СК України передбачено випадки звільнення дочки, сина від обов'язку утримувати матір, батька, а саме: дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків .

Дочка, син звільняються судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Відповідно ст. 205 СК України визначення розміру аліментів на батьків відбувається у випадках і порядку, зокрема:

1. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

2. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Статтею 206 СК України передбачено стягнення з дитини витрат на догляд та лікування батьків, а саме у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Верховний Суд України у п. 21 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. за № 3 розяснив судам, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У звязку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких предявлено позов про стягнення аліментів, зобовязаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них (ст. 204 СК).

Суд, враховуючи наведені і встановлені обставини, межі заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що відповідач, котрий погодився на оплату аліментів у розмірі запропонованому позивачем, а саме 900 грн. щомісячно, має реальну можливість та зобовязаний утримувати свою матір позивача шляхом сплати коштів на її утримання у розмірі 900 грн. щомісячно, але на строк не більш як три роки, тобто до 16 серпня 2021 року.

Такий розмір аліментів, за висновком суду, за даних обставин, є найбільш прийнятним, узгоджується з майновим станом позивача, відповідача, третіх осіб, неповнолітньої дочки відповідача, не є надмірним для відповідача.

Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів у повному обсязі.

Також, суд звертає увагу, що позивач не ставила вимоги до відповідача про стягнення додаткових витрат та/або витрат у виняткових випадках на свій догляд та своє лікування та догляду за нею.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне з відповідача ОСОБА_2 стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 202, 204-206 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року до 16 серпня 2021 року та на користь держави судовий збір у розмірі 704,8 0 грн.

Позивач ОСОБА_1, 22.10.1938р.н., РНОКПП: 3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Треті особи: - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_8; - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП: НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_11; -Автозаводський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області, , місце знаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Академіка Маслова, № 15/4.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: