Справа № 162/238/18 Головуючий у 1 інстанції: Глинянчук В. Д.
Провадження № 22-ц/802/162/19 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, який обґрунтовав тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28 травня 2012 року з нього в користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Крім того, позивач зазначив, що на даний час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. У цьому шлюбі народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які перебувають на його утриманні.

Посилаючись на те, що на даний час він ніде не працює, а коло його утриманців із часу постановлення судового рішення щодо сплати ним аліментів на утримання його неповнолітньої дочки від першого шлюбу, збільшилось, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року в даній справі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково.

Постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються згідно із рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28 травня 2012 року у справі №0309/7703/2012 з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність і необгрунотованість судового рішення, просила його скасувати та постановити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Справа розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційну скаргу відповідаача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має реальної можливості сплачувати в користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), оскільки змінився його сімейний і матеріальний стан.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. У них ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилась дочка ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 40).

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28.05.2012 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 постановлено стягувати аліменти на неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 3).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, у них ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася дочка ОСОБА_6 (а.с.3). Шлюб між сторонами в даній справі розірвано.

21 січня 2012 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (а. с. 9). У них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 4) та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 5).

Згідно копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 з 05 липня 2016 року не працює. У періоди з 04.10.2016 року по 02.05.2017 року, з 24.07.2017 року по 22.08.2017 року та з 16 листопада 2017 року по 19.11.2017 року позивач перебував на обліку в Любешівському районному центрі зайнятості Волинської області та отримував допомогу по безробіттю (а. с. 10-20).

Як убачається з довідки Любешівської селищної ради Волинської області від 02 квітня 2018 року, позивач мешкає у будинку АДРЕСА_1. Крім нього у цьому житловому будинку зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_9, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та матір ОСОБА_10 (а.с. 22).

Відповідно до довідок Любешівського відділення Ковельської об'єднаної податкової інспекції № 1164 від 31 жовтня 2017 року та № 681/ФОП/0309/13 від 18 травня 2018 року відповідач в даній справі - ОСОБА_2 задекларувала чистого доходу від провадження незалежної професійної діяльності в розмірі 21346,90 гривень за 2016 рік та 7837 гривень за 2017 рік (а.с. 62).

У відповідності до копій банківських квитанцій позивач у погашення заборгованості по аліментах 19 серпня 2017 року сплатив відповідачу 2600 гривень, 31 жовтня 2017 року - 5000 гривень, 10 січня 2018 року - 3000 гривень, 29 березня 2018 року - 6390 гривень (а.с. 50-52).

Станом на червень 2018 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у користь ОСОБА_2 становить 6677,74 грн. (а.с. 81).

Крім цього, у матеріалах справи міститься інформація про доходи позивача та його сім'ї. Згідно з декларацією, поданою відповідно до закону України «Про запобігання корупції» дружина позивача ОСОБА_9 у 2016 році отримала 40970 гривень власного доходу, сам ОСОБА_1 за цей період отримав сукупний дохід у сумі 23710 гривень. Крім цього, у декларації зазначено про доходи батьків позивача, які за 2016 рік становили 42826 гривень. У 2017 році дохід дружини позивача становив 82310 гривень (а.с. 53-58). Згідно з довідками управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації мати позивача у 2017 році отримала 1391, 69 гривень субсидії, а дружина позивача, починаючи з жовтня 2017 року отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень щомісячно (а. с 79, 80).

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанцій виходив з того, що змінився сімейний і матеріальний стан платника аліментів, а тому дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідач не довела суду того, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

З врахуванням наведених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді