ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3016/19 Справа № 205/2403/17 Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі") до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (а.с.1-3).

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, вул.. Д.Апостола, буд. №8/2, яка проводилась 07.10.2016 року представниками енергопостачальника було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення поза приладом обліку без облікової розетки, прихованим шляхом, у зв'язку із чим, представниками позивача був складений акт Н про порушення за № 121259 від 07.10.2016 року. На підставі даного акту було здійснене нарахування розміру завданих збитків у сумі 50 783,98 грн., відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок, порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Враховуючи вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму вартості недорахованої електричної енергії в розмірі 50 783,98 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом першої інстанції установлено, що представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 07 жовтня 2016 року за адресою: м. Дніпро, вул..Д.Апостола, буд. 8/2, проведено перевірку стану електричних приладів обліку, за результатами якої було складено акт Н про порушення за № 121259, згідно якого було виявлено порушення п. 48 Правил: самовільне підключення поза приладом обліку без облікової розетки, прихованим шляхом (а.с.5).

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків по акту Н № 121259 від 07.10.2016 року, сума заподіяної відповідачем шкоди становить 50 783,98 грн. (а.с.7).

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 19.04.2018 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» перейменовано у Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і без приладів обліку.

Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до «Правил користування електричною і тепловою енергією» п.42 споживач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об'єкту для обстеження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу в квартирі або іншому об'єкті споживачів.

У відповідності до пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - Правила) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Згідно пункту 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 37 Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Колегія суддів не може взяти до уваги посилання апеляційної скарги, оскільки вони жодним чином не обґрунтовані та недоведені.

АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" не надало ні суду першої, ні апеляційної інстанції жодних достовірних та допустимих доказів у підтвердження своїх вимог щодо самовільного підключення до електромережі саме ОСОБА_1 домоволодіння №8 по вул. Д.Апостола у м. Дніпрі, споживання та користування послугами енергопостачальника та завдання саме ним збитків своїми неправомірними діями.

Крім того, підтвердження того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, як того вимагає законодавство щодо надання послуг електропостачання, надано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач має вади зору, також є інвалідом 2-ї групи з 1994 року, що виключає факт встановлення та використання ним позалічильникової розетки.

Наявність вад зору у відповідача, також спростовує твердження позивача щодо відсутності будь-яких його зауважень у акті, а саме його неможливість особисто ознайомитись з викладеними у акті обставинами. І як зазначав у судовому засіданні особисто відповідач, він надавав усні зауваження, однак які не містяться у акті.

Колегія вважає, що позивачем не доведено саме відповідачем ОСОБА_1 самовільне підключення поза приладом обліку без облікової розетки, прихованим шляхом.

Враховуючи той факт, що домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Д.Апостола, буд. 8/2, належало дружині відповідача, яка померла ще у 2011 році, проте, ОСОБА_1 не переоформив на себе особовий рахунок, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, оскільки не було з'ясовано хто є власником даного домоволодіння.

Положеннями ст.12 ЦПК України, які закріплюють зміст принципу змагальності цивільного судочинства, передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч.ч.3,4ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п'ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов'язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко