Справа № 202/5076/19
Провадження № 2/202/2038/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.,

при секретарі: - Мартем`яновій Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначив, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено наступні депозитні договори: депозитний договір № SAMDN1990 від 29.04.2008 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою, (картка-рахунок по вкладу № НОМЕР_1 ) за умовами якого він вніс на особовий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у початковій сумі 68 712,83 USD строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 12 % річних; депозитний договір № SAMDN3613 від 16.07.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_2 ) за умовами якого він вніс на особовий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у початковій сумі 70 000 USD строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 10 % річних; депозитний договір № SAMDN8803 від 31.08.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_3 ) за умовами якого він вніс на особовий рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у початковій сумі 463 088,18 гривень строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 18 % річних.

Позивач зазначив, що під час переїзду з АР Крим на материкову територію України у зв`язку з анексією АР Крим Російською Федерацією, його сім`я фактично втратила усе своє рухоме майно, зокрема й банківські документи. Після переїзду його сім`ї до міста Києва він 22.07.2014 року звертався до VIP відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Києві по вул. Хрещатик з приводу розблокування його рахунків та надання йому банківських виписок по його депозитним договорам. 22.07.2014 року йому надали виписки по його депозитним рахункам: № НОМЕР_1 ; № 3400; № 3771, з яких вбачається, що банк в односторонньому порядку з 01.04.2014 року перестав нараховувати проценти по усім «кримським» депозитам, хоча усі його відділення працювали в АРК до 15.05.2014 року включно (Протоколом № 18 засідання правління банку від 15 травня 2014 року було оформлено рішення про припинення з 15.05.2014 року діяльності усіх філій банку на території АРК). Відповідно до вказаних виписок станом на 25.03.2014 року на його, позивача, особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковувалися грошові кошти у розмірі 127 874,17 USD; станом на 16.03.2014 року на його особовому рахунку № НОМЕР_2 обліковувалися грошові кошти у розмірі 81 802,32 USD; станом на 31.03.2014 року на його особовому рахунку № НОМЕР_3 обліковувалися грошові кошти у розмірі 688 814,05 гривень. 15.07.2019 року він, позивач, звернувся до VIP відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Києві з письмовою заявою про розірвання депозитних договорів та повернення йому грошових коштів за вказаними депозитними договорами та відповідних процентів, але ані відповіді, ані грошових коштів не отримав. Він вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання зазначених договорів у судовому порядку, адже банк добровільно відмовляється розірвати з ним депозитні договори (укладення яких банк навіть не хоче визвавати) та підтвердити прийняття розірвання договорів виплатою Клієнту всієї суми вкладів разом з процентами відповідно до умов вкладів та відповідно до положень «Умов та Правил надання банківських послуг» ПАТ КБ «ПриватБанк».

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд розірвати депозитний договір № SAMDN1990 від 29.04.2008 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою, (картка-рахунок по вкладу № НОМЕР_1 ) та стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 127 874,17 доларів США; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 60 176,79 доларів США; 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 15 167,95 доларів США; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 1 213 607,50 грн.; розірвати депозитний договір № SAMDN3613 від 16.07.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_2 ) та стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 81 802,32 доларів США; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 36 564,80 доларів США; 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 9 614,30 доларів США; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 765 762,89 грн.; розірвати депозитний договір № SAMDN8803 від 31.08.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_3 ) та стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у валюті договору разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 688 814,05 грн.; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 965 031,90 грн.; 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 105 630,24 грн.; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 1 794 320,70 грн. та інфляційні втрати з 10.10.2014 року по день ухвалення рішення суду про розірвання договору.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Бардаченко В.В., підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову у зв`язку з недоведеністю позивачем факту укладення депозитних договорів та наявності на рахунках позивача грошових коштів. Зазначила, що позивачем не надано ані оригіналів спірних депозитних договорів, ані квитанцій про внесення грошових коштів на депозитні рахунки через касу банку. У Банку також відсутні будь-які документи за договорами, укладеними Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з анексією АР Крим та відсутністю доступу до майна Банку у АР Крим. Також представник відповідача заперечувала проти наданого позивачем розрахунку відсотків за депозитом. Представник зазначила, що позивач 08.10.2014 року звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» із вимогою про повернення депозитних грошових коштів, отже, починаючи з 10.10.2014 року, депозитні договори є розірваними. Однак Банком не було повернуто позивачу грошові кошти. Натомість, спірні депозитні договори не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовими коштами у разі неповного виконання зобов`язань за договором після закінчення терміну їх дії. Представником відповідача було надано власний розрахунок заборгованості за депозитними договорами перед позивачем. Розрахунок позивача представник відповідача вважала помилковим, оскільки проценти за спірними депозитними договорами повинні розраховуватися за процентними ставками для договорів «На вимогу» (1% річних) та «До запитання» (0,01% річних). Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач має право на відшкодування вкладів за рахунок автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників», котра придбала права та вимоги по зобов`язанням банків, зокрема ПАТ КБ «ПриватБанк», і здійсненню компенсаційних виплат у АР Крим та Севастополі. Також представник відповідача зазначила, що позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 10.10.2014 року по день ухвалення судом рішення, однак вказаний період стягнення знаходиться поза межами встановленого законом трирічного строку позовної давності. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просила суд затосувати до вимог в цій частині позову строк позовної давності та відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами у Кримському регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладенно три депозитних договори з істотними умовами відповідно до типових публічних договорів приєднання ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»), а саме: депозитний договір № SAMDN1990 від 29.04.2008 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою, (картка-рахунок по вкладу № НОМЕР_1 ) за умовами якого ОСОБА_1 вніс на особовий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у початковій сумі 68 712,83 USD строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 12 % річних (яка діяла станом на час укладення договору та була чинною до його першої автоматичної пролонгації; після останньої пролонгації станом на 01.04.2014 процентна ставка складала 9,75% річних); депозитний договір № SAMDN3613 від 16.07.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_2 ) за умовами якого ОСОБА_1 вніс на особовий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у початковій сумі 70 000 USD строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 10 % річних (яка діяла станом на час укладення договору та була чинною до його першої автоматичної пролонгації; після останньої пролонгації станом на 01.04.2014 процентна ставка складала 8,5% річних); депозитний договір № SAMDN8803 від 31.08.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з основною карткою (особовий рахунок по вкладу № НОМЕР_3 ) за умовами якого ОСОБА_1 вніс на особовий рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у початковій сумі 463 088,18 гривень строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 18 % річних (яка діяла станом на час укладення договору та була чинною до його першої автоматичної пролонгації; після останньої пролонгації станом на 01.04.2014 процентна ставка не змінилася та складала 18% річних).

Постановою Національного банку України від 19.03.2003 року №124 (на даний час втратила чинність на підставі Постанови Національного банку України №129 від 01.03.2016 року) було затверджено «Правила організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України» в якій міститься Форма №625 (місячна) «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку». Зазначена Форма містить у собі відомості про усі істотні умови депозитних договорів контрагентів банку, загальний розмір зобов`язань банка за якими перевищує два мільйони гривень.

На виконання ухвали суду про витребування доказів Національний банк України надіслав на адресу суду відповідь від 22.10.2019 року №18-0007/54908/БТ (а.с.191-193) начальника Управління правового забезпечення діяльності Національного банку України Юридичного департаменту з належним чином засвідченим «Звітом про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625) ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 01.04.2014 року у частині, що стосується контрагента ОСОБА_1 . У колонці №3 зазначеного Звіту вказаний номер «Код (номер) контрагента/інсайдера» № - це реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 . Також із зазначеної відповіді видно, що це останній Звіт відповідача та після 01.04.2014 року відповідач перестав надавати відповідні звіти до Національного банку України. Відповідно до Постанови НБУ від 19.03.2003 року №124 усі банки України до 01.03.2016 року повинні були надавати «Звіт про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625).

У наданому суду Національним банком України «Звіті про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625) ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 01.04.2014 року міститься детальна інформація про усі діючі станом на 01.04.2014 року депозитні договори, які укладені з позивачем та які є предметом цього позову. У вказаному Звіті (Форма №625) усі суми зобов`язання банку перед ОСОБА_1 визначені у національній валюті з їх округленням до мільйонів гривень, при переведенні зобов`язання за депозитним договором у доларах США застосовуться курс НБУ станом на останній день перед поданням Звіту (31.03.2014 року згідно курсу НБУ 1$=10,9546 гривень).

У зазначеному Звіті (Форма №625) вказані: повні номери депозитних договорів (колонка №9); строк дії депозитних договорів (колонки №10,11); валюта договорів(колонка №12); процентна ставка по кожному з депозитних договорів (колонка №13); балансова вартість зобов`язання - основна сума (колонка №15) - це розмір належних позивачу грошових коштів разом з нарахованими процентами станом на повний місяць дії кожного з депозитних договорів, що припав на березень 2014 року; балансова вартість зобов`язання - нараховані витрати (колонка №17) - це розмір належних позивачу грошових коштів разом з донарахованими процентами за кількість днів, що минули від дати завершення повного місяця дії кожного з депозитних договорів, що припав на березень 2014 року, до 01.04.2014 року; загальна сума зобов`язання (колонка №18) вона є сумою колонок №15 та №17 - це розмір належних позивачу грошових коштів разом з нарахованими та донарахованими процентами станом на 01.04.2014 року - день подання відповідачем Звіту (Форми №625)до НБУ.

Крім того, факт укладення між сторонами спірних депозитних договорів та внесення позивачем грошових коштів на депозитні рахунки підтверджується наданою позивачем роздруківкою електронної банківської виписки про стан усіх рахунків позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 08.05.2014 року у формі (мовою оригіналу) «Справки №5055355» від 08.05.2014 року, яку йому банк надіслав на його електронну адресу та виписками з депозитних рахунків позивача (а.с. 8, 9-14,15-16,17-18).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У відповідності до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На офіційному веб-порталі АТ КБ «ПриватБанк» https://privatbank.ua/terms у розділі «Умови та правила надання банківських послуг» зазначено що «Документи, розміщені на цьому сайті - це публічна оферта, що містить умови і правила надання послуг банком і його партнерами, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку.». У підрозділі «Архів договорів» містяться тексти усіх публічних оферт (договорів) банку за минулі роки, зокрема «Повний договір (актуальний на 01.07.2012)»; «Повний договір (актуальний на 01.08.2012)» - усі вони аналогічні за своїми умовами.

Копії вказаних Умов та Правил надання банківських послуг, у редакціях, чинних на час укладення спірних депозитних договорів, були надані представником відповідача та досліджені в судовому засіданні (а.с. 119-164).

Підписавши 29.04.2008 року, 16.07.2012 року та 31.08.2012 року вказані заяви про оформлення вкладів «Депозит VIP» позивач дав свою згоду на те, що ці заяви разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений. Особливістю договору приєднання є те, що вкладник приймає й погоджується із запропонованими банком умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частини недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав відповідач не заявляв. ПАТ КБ «ПриватБанк» не спростувало належними та допустимими доказами наявності депозитних зобов`язань перед позивачем за договорами банківського вкладу, не спростувало відомостей про відкриття по таким договорам особових рахунків, наявності платіжних банківських документів про внесення позивачем вкладів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що депозитні договори №SAMDN1990 від 29.04.2008 року (вклад «Депозит VIP» на 12 місяців), № SAMDN3613 від 16.07.2012 року (вклад «Депозит VIP» на 12 місяців), № SAMDN8803 від 31.08.2012 року (вклад «Депозит VIP» на 12 місяців) були укладені позивачем на підставі типового договору приєднання, визначеного положеннями п.2.2.3.6. Вклад «Стандарт строковий», що містяться у Розділі 2.2 «Депозити (умови і правила розміщення депозитних вкладів у Банку», підрозділу 2.2.1 «Загальні положення» (в усіх вкладах типу «Депозит VIP» у 2014 році відповідачем було автоматично змінено назву на тип «Стандарт строковий»).

Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06 травня 2014 року № 260, оскільки згідно з пунктом 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Судом встановлено, що у 2014 році позивач був змушений переїхати для постійного проживання з АР Крим до міста Києва у зв`язку з анексією АР Крим, у зв`язку з чим, банківські документи, зокрема оригінали спірних депозитних договорів та квитанцій, у позивача не збереглися.

Відповідно до наданих позивачем виписок та Звіту, наданого Національним банком України, на рахунках позивача станом на 01.04.2014 року обліковувалися грошові кошти у розмірі: за депозитним договором № SAMDN1990 від 29.04.2008 року (вклад «Депозит VIP») з особовим рахунком по договору № 4216 (він знаходився на 5-й черговій пролонгації, після попередніх чотирьох автоматичних пролонгацій договору дата чергової пролонгації у звіті зазначено 25.04.2013 року) у розмірі 127 874,17 доларів США; за депозитним договором № SAMDN3613 від 16.07.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з особовим рахунком по договору № 3400 (він знаходився на першій черговій автоматичній пролонгації, дата якої 31.08.2013 року) у розмірі 81 802,32 доларів США; за депозитним договором № SAMDN8803 від 31.08.2012 року (вклад «Депозит VIP»), з особовим рахунком по договору № 3771 (він знаходився на першій черговій автоматичній пролонгації, дата якої 16.07.2013 року) у розмірі 688 814,05 грн.

В Умовах та Правилах надання банкіських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема, зазначено про автоматичну пролонгацію депозитних договорів, про можливу зміну процентних ставок за договорами при їх пролонгації та зміну дат цих договорів після кожної пролонгації (завершення кожного чергового року) (п. 2.6.1.8 Умов та Правил а.с. 125 та п. 3.13 Умов та Правил а.с. 120).

Відповідно до п. 2.6.1.8. Умов та Правил у разі, якщо після закінчення терміну вкладу, Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження терміну вкладу та Банк не заперечує проти продовження вкладу на новий термін, вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, вказаний у Заяві або «Пам`ятка Клієнта / Довідка про умови кредитування». Строк вкладу продовжується неодноразово без появи Клієнта в Банк. При цьому числення нового терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу. В тому випадку, коли БАНК заперечує проти продовження вкладу, він письмово або через sms повідомляє про це КЛІЄНТА по реквізитах, що вказані у клієнтській базі ПриватБанку, не пізніше, ніж за 2 календарних дні до закінчення терміну вкладу. Винятком є вклад «Комбі», за яким пролонгація не передбачена.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що усі депозитні договори (договори вкладу), які є предметом позову, відповідно до їх типових положень містять положення про те, що вони автоматично вважаються продовженими ще на один термін, зазначений в умовах цих депозитних договорів. Термін дії зазначених договорів продовжується неодноразово без явки Клієнта в Банк.

Судом встановлено, що у день закінчення строку вкладів позивач не заявляв Банку про свій намір повернути вклад, а Банк за два календарних дні до закінчення строку вкладів не повідомляв позивача про заперечення проти продовження вкладу, а відтак договори були неодноразово продовжені.

Пунктом 2.6.1.9. Умов та Правил визначено, що при продовженні терміну вкладу розрахунок відсотків на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в БАНКУ для продовжуваних депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну вкладу, без укладання додаткових угод до цього договору. Наступне продовження вкладу здійснюється в такому ж порядку.

Судом встановлено, що з 01.04.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зупинило в односторонньому порядку нарахування відсотків за депозитними договорами позивача, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 5055355 від 08.05.2014 року та Звітом, наданим Національним банком України, відповідно до яких розмір грошових коштів за депозитними договорами позивача станом на 01.04.2014 року та станом на 08.05.2014 року є незмінним.

08.10.2014 року позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із письмовою заявою про повернення йому грошових коштів за депозитними договорами (а.с. 70), однак грошові кошти позивачеві повернуті Банком не були.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями частини другої статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Невиконання банком умов депозитних договорів порушило співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило позивача, як заінтересовану сторону того, на що він розраховував при укладенні договорів, а тому мають місце підстави для розірвання зазначених депозитних договорів.

Враховуючи те, що між сторонами виникли договірні зобов`язання за договорами банківського вкладу № SAMDN1990 від 29.04.2008 року, № SAMDN3613 від 16.07.2012 року, № SAMDN8803 від 31.08.2012 року, факт укладення яких та внесення позивачем грошових коштів підтверджені належними доказами, термін дії договорів не закінчився в силу автоматичної пролонгації відповідно до пункту Умов та правил надання банківських послуг, що, в свою чергу, не спростовано стороною відповідача, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми вкладів разом з нарахованими відсотками за користування грошовими коштами позивача станом на 01.04.2014 року, тобто станом на дату припинення нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотків за депозитними договорами, у наступних розмірах.

Відповідно до наданого Національним банком України «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма № 625) станом на 01.04.2014 року на рахунках позивача обліковувалися грошові кошти у розмірі: за депозитним договором № SAMDN1990 від 29.04.2008 року з особовим рахунком по договору № 4216 у розмірі 127 874,17 доларів США; за депозитним договором № SAMDN3613 від 16.07.2012 року з особовим рахунком по договору № 3400 у розмірі 81 802,32 доларів США; за депозитним договором № SAMDN8803 від 31.08.2012 року з особовим рахунком по договору № 3771 у розмірі 688 814,05 грн. Грошові кошти у зазначеному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, враховуючи встановлені судом обставини наявності у кожному з депозитних договорів положення про автоматичну пролонгацію дії зазначених договорів, а також те, що на вимогу позивача повернути йому суми вкладів відповідач грошові кошти позивачеві не повернув та продовжував користуватися його грошовими коштами, не нараховуючи відсотки, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року, розраховані відповідно до наданих відповідачем відсоткових ставок за аналогічними депозитними договорами за відповідні періоди (а.с. 115-118).

Так, за депозитним договором № SAMDN1990 від 29.04.2008 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 60 176,79 доларів США за період з 01.04.2014 року включно до 18.12.2019 року включно.

Сума процентів за періодПеріод розрахункуРозрахунокЗагальна сума вкладу з відсотками
819,80 доларів США01.04.2014 року 24.04.2014 року127 874,17*9,75%/365*24 дні128 693,97 доларів США
14 156,34 доларів США25.04.2014 року 24.04.2015 року128 693,97*11%/365*365 днів142 850,31 доларів США
17 856,29 доларів США25.04.2015 року 24.04.2016 року142850,31*12,5%/366*366 днів160 706,60 доларів США
12 053,00 доларів США25.04.2016 року 24.04.2017 року160 706,60*7,5%/365*365 днів172 759,60 доларів США
7 774,18 доларів США25.04.2017 року 24.04.2018 року172 759,60*4,5%/365*365 днів180 533,78 доларів США
4 513,34 доларів США25.04.2018 року 24.04.2019 року180 533,78*2,5%/365*365 днів185 047,12 доларів США
3 003,84 доларів США25.04.2019 року 18.12.2019 року185 047,12*2,5%/365*237 днів188 050,96 доларів США

819,80 + 14 156,34 + 17 856,29 + 12 053,00 + 7 774,18 + 4 513,34 + 3 003,84 = 60 176,79 доларів США.

За депозитним договором № SAMDN3613 від 16.07.2012 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 36 564,80 доларів США за період з 01.04.2014 року включно до 18.12.2019 року включно.

Сума процентів за періодПеріод розрахункуРозрахунокЗагальна сума вкладу з відсотками
2 019,28 доларів США01.04.2014 року 15.07.2014 року81 802,32*8,5%/365*106 днів83 821,60 доларів США
9 220,38 доларів США16.07.2014 року 15.07.2015 року83 821,60*11%/365*365 днів93 041,98 доларів США
10 699,83 доларів США16.07.2015 року 15.07.2016 року93 041,98*11,5%/366*366 днів103 741,81 доларів США
7 261,93 доларів США16.07.2016 року 15.07.2017 року103 741,81*7%/365*365 днів111 003,74 доларів США
3 663,12 доларів США16.07.2017 року 15.07.2018 року111 003,74*3,3%/365*365 днів114 666,86 доларів США
2 580,00 доларів США16.07.2018 року 15.07.2019 року114666,86*2,25%/365*365 днів117 246,86 доларів США
1 120,26 доларів США16.07.2019 року 18.12.2019 року117246,86*2,25%/365*155 днів118 367,12 доларів США

2 019,28 + 9 220,38 + 10 699,83 + 7 261,93 + 3 663,12 + 2 580,00 + 1 120,26 = 36 564,80 доларів США.

За депозитним договором № SAMDN8803 від 31.08.2012 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 964 731,98 грн. за період з 01.04.2014 року включно до 18.12.2019 року включно.

Сума процентів за періодПеріод розрахункуРозрахунокЗагальна сума вкладу з відсотками
51 632,75 грн.01.04.2014 року 30.08.2014 року688 814,05*18%/365*152 дні740 446,80 грн.
162 898,30 грн.31.08.2014 року 30.08.2015 року740 446,80*22%/365*365 днів903 345,10 грн.
216 802,82 грн.31.08.2015 року 30.08.2016 року903 345,10*24%/366*366 днів1 120 147,92 грн.
179 223,67 грн.31.08.2016 року 30.08.2017 року1120147,92*16%/365*365 днів1 299 371,59 грн.
142 930,87 грн.31.08.2017 року 30.08.2018 року1299371,59*11%/365*365 днів1 442 302,46 грн.
158 653,27 грн.31.08.2018 року 30.08.2019 року1442302,46*11%/365*365 днів1 600 955,73 грн.
52 590,30 грн.31.08.2019 року 18.12.2019 року1600955,73*11%/365*109 днів1 653 545,90 грн.

51 632,75 + 162 898,30 + 216 802,82 + 179 223,67 + 142 930,87 + 158 653,27 + 52 590,30 = 964 731,98 грн.

Суд критично оцінює розрахунок заборгованості представника відповідача, яка вважає, що проценти повинні нараховуватися за процентними ставками, встановленими для договорів «На вимогу» (1% річних) та «До запитання» (0,01% річних) замість розміру процентів, які зазначені у діючих та ще не розірваних судом договорах, умови яких є обов`язковими для їх сторін, з наступних підстав.

Наданий представником відповідача витяг з Наказу Голови Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» №07 від 05.01.2004 року про введення з 06.01.2004 року процентної ставки 1% для вкладів «До запиту» не може застосовуватися до договорів «Депозит VIP» на 12 місяців, які є предметом цього позову, адже це зовсім різні за своїми умовами договори (а.с. 66).

Також суд критично оцінює наданий представником відповідача аркуш з назвою «ВИТЯГ Протокол Комітету управління активами і пасивами від 25.04.2017» на якому зазначено, що «від 25.04.2017 року … встановити в АТ КБ «ПриватБанк» такі процентні ставки по новоукладеним та пролонгованим вкладам фізичних осіб як по вкладу «До запитання» - 0,01% річних.», адже крім друкованого тексту він не містить ні реквізитів документу, ні підписів, ні печаток, а також він відсутній на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк». Крім того на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» розміщена загальнодоступна інформація у Розділі 2.2 «Депозити (умови і правила розміщення депозитних вкладів у Банку», підрозділу 2.2.1 «Загальні положення», під підрозділу 2.2.1.9. «Процедура автоматичного продовження вкладів», яка спростовує інформацію у вищезазначеному «ВИТЯГУ» (а.с. 67).

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

20.03.2019 року Велика Палата Верховного Суду у постанові по цивільній справі № 761/26293/16-ц зазначила, що відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. У зазначеній справі Верховний Суд навів формулу розрахунку вартості фінансової послуги та розрахунку пені, зазначивши про те, що передбачена статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеня має штрафний, а не компенсаційний характер, та не входить до складу основного зобов`язання, а отже нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: сплату пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення.

Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадку неналежного виконання зобов`язання щодо повернення вкладу на суму невиплачених коштів може бути нараховані 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України у валюті основного зобов`язання передбаченого договором.

Оскільки судом встановлено, що позивач 08.10.2014 року звернувся до банку з письмовою заявою про повернення йому грошових коштів за вищезазначеними депозитними договорами, а суми вкладів разом з нарахованими відсотками повернуті позивачу у день отримання відповідної заяви не були, тому з 09.10.2014 починається порушення умов виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

З урахуванням заяви представника відповідача про застосування позовної давності до нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню 3% річних (по усім вищезазначеним депозитним договорам) та інфляційні втрати (по депозитному договору у національній валюті) за неналежне виконання грошового зобов`язання тільки за останні три роки з 18.12.2016 року до 18.12.2019 року та пеня за останній рік з 18.12.2019 року по 18.12.2019 року (в межах позовних вимог ОСОБА_1 ).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача за депозитним договором № SAMDN1990 від 29.04.2008 року підлягають стягненню 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 15 167,95 доларів США (160 706,60*7,5%*(237 днів)/365=7 826,19 проценти за 237 днів з 24.04.2016 року по 18.12.2016 року; 160 706,60+7 826,19=168 532,79 доларів США сума вкладу станом на 18.12.2016 року; 168 532,79*3% = 15 167,95 доларів США) та пеня у розмірі 3% за кожен день просрочення за Законом України «Про захист прав споживачів» за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 1 167 949,49 грн. (180 533,78*2,5%*(237 днів)/365=2 930,58 доларів США проценти за 237 днів з 24.04.2018 року по 18.12.2018 року; 180 533,78 + 2 930,58 = 183 464,36 доларів США сума вкладу станом на 18.12.2018 року; 183 464,36*2,5/100 (вартість фінансової послуги)*3/100*365 (повний рік) = 50 223,37 доларів США *23,2551 (курс НБУ).

За депозитним договором № SAMDN3613 від 16.07.2012 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 9 614,30 доларів США (103 741,81*7%*(155 днів)/365= 3 083,83 проценти за 155 днів з 15.07.2016 року по 18.12.2016 року; 103 741,81+3 083,83 =106 825,64 доларів США сума вкладу станом на 18.12.2016 року; 106 825,64*3%*3роки = 9 614,30 доларів США) та пеня у розмірі 3% за кожен день просрочення за Законом України «Про захист прав споживачів» за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 765 762,89 грн. (114 666,86*2,5%*(155 днів)/365=1095,61 доларів США проценти за 155 днів з 15.07.2018 року по 18.12.2018 року; 114 666,86+1 095,61=115 762,47 доларів США сума вкладу станом на 18.12.2018 року; 115 762,47*2,5/100 (вартість фінансової послуги)*3/100*365 (повний рік) = 31 689,98 доларів США*23,2551 (курс НБУ) = 736 953,65 грн.).

За депозитним договором № SAMDN8803 від 31.08.2012 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 105 630,24 грн. (1120147,92*16%*(109 днів)/365=53521,58 грн. проценти за 109 днів з 30.08.2016 року по 18.12.2016 року; 1120147,92+53521,58=1173669,40 сума вкладу станом на 18.12.2016 року; 1173669,40*3%*3року = 105630,24 грн.), пеня у розмірі 3% за кожен день просрочення за Законом України «Про захист прав споживачів» за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 1794320,70 грн. (1442302,46*11% * (109 днів)/365=47378,64 грн. проценти за 109 днів з 30.08.2018 року по 18.12.2018 року; 1442302,46+47378,64 = 1489681 грн. сума вкладу станом на 18.12.2018 року; 1489681*11/100 (вартість фінансової послуги)*3/100*365 (повний рік) =1794320,70 грн.

Суд, враховуючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за депозитним договором № SAMDN8803 від 31.08.2012 року у розмірі 214500,48 грн. за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року, в межах трирічного строку позовної давності, а не з 10.10.2014 року як просив позивач, задовольнивши позов ОСОБА_1 в цій частині вимог частково.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача щодо достовірності та допустимості наданих позивачем на підтвердження укладення спірних депозитних договорів роздруківок електронних доказів (виписок та довідки № 5055355 від 08.05.2014 року), з огляду на те, що на них зазначена попередня посада уповноваженої особи банку - ОСОБА_3 , котра була змінена з «Начальника департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського Регіонального Управління» на «Голову Департаменту по роботі з клієнтами АР «Крим» та вказані виписки та довідка видані 08.05.2014 року та 22.07.2014 року Кримською філією ПАТ КБ «ПриватБанк», діяльність якої на час видачі виписки було припинено, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1-ч.4 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Довідка від 08.05.2014 року № 5055355 та виписки від 22.07.2014 року за картковим рахунком № НОМЕР_1 за період з 29.04.2008 року по 22.07.2014 року, рахунком № НОМЕР_2 за період з 16.07.2012 року по 22.07.2014 року, рахунком № НОМЕР_3 за період з 31.08.2012 року по 22.07.2014 року дійсно були видані за підписом начальника департаменту з координації роботи з клієнтами Кримського РУ ОСОБА_4 О ОСОБА_5 . Однак підпис цієї посадової особи скріплений печаткою саме юридичної особи - ПАТ КБ «ПриватБанк», на якій зазначено і місце розташування банку - м. Дніпропетровськ.

Крім того, відповідно до наданого представником відповідача витягу з наказу № Э.DN-ПП-2014-6697811 від 29.04.2014 року про переміщення всередині банку ОСОБА_3 переведено з 28.04.2014 року на посаду голови департаменту по роботі з клієнтами АР «Крим» підрозділу Адміністрація, Головний офіс Приватбанку, Бізнес великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ОСОБА_6 , тобто була змінена лише назва посади ОСОБА_3 (а.с. 68).

Відповідно до п.п. 1.1.3.2.29.1 п. 1.1.3 глави 1.1 розділу 1 «Загальне» Умов та правил, ПАТ «ПриватБанк» має право надавати клієнтам довідки, виписки та інші документи, які не є договорами, у електронному вигляді, підписаними шляхом використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису (в тому числі електронно-цифрового підпису) або іншого аналогу власноручного підпису уповноваженого представника Банку. Такі електронні документи мають статус оригіналу та мають юридичну силу.

Згідно з п.п. 1.1.3.2.11 п. 1.1.3 глави 1.1 розділу 1 «Загальне» Умов та правил, Банк має право надавати письмові відповіді клієнтам тільки за зверненнями, відправленими на офіційну юридичну адресу Банку: АДРЕСА_1 .

Саме у електронному вигляді позивачу й була надана довідка № 5055355 від 08.05.2014 року та виписки 22.07.2014 року, які підписані шляхом використання факсимільного відтворення підпису уповноваженого представника Банку та печатки Банку за допомогою засобів електронного копіювання, тому вона згідно з Умовами та правилами має статус оригіналу та юридичну силу.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.09.2019 року по аналогічній цивільній справі №234/3636/16-ц (провадження № 61-28787св18).

Крім того, ухвалою суду від 19.09.2019 року у АТ КБ «ПриватБанк» було витребувано оригінали вказаних електронних доказів, оскільки саме відповідач є їх власником та вони повинні зберігатися на електроннх серверах Банку (а.с. 48-49). Однак відповідачем не була виконана зазначена ухвала суду у зв`язку з тим, як зазначив представник відповідача, що внаслідок анексії АР Крим Банк не має доступу до своїх даних та майна та не може надати суду витребувані докази.

У постанові від 11.09.2019 року у справі № 591/678/16-ц (провадження №61-22658св18) Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Договір банківського рахунка, договір банківського вкладу та договір рахунка умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Банк зобов`язаний надати клієнту в спосіб, визначений банком і клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного (депозитного) сертифіката. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що укладання договору банківського вкладу під час відкриття банком депозитного рахунка клієнту є обов`язковим, а надання володільцем такого рахунка виписки (у паперовій чи електронній формі) про рух (наявність) коштів на його картрахунках за операціями є доказом укладення такого договору.

27.02.2019 року Верховний Суд у аналогічному спорі з АТ КБ «ПриватБанк» по справі № 201/7316/16-ц (провадження № 61-10611св18) зазначив наступне: «Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання названого принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Доведення обставин, чи укладалися між сторонами договір банківського вкладу та договори банківських рахунків, мають істотне значення для висновку про обґрунтованість застосування мір відповідальності за порушення договірних зобов`язань. Верховним Судом в оцінці поведінки та способу ведення справ банком враховується те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.»

Стосовно посилань представника відповідача на те, що зі зверненням позивача 08.10.2014 року до Банку із заявою про повернення депозитних грошових коштів депозитні договори припинили свою дію, не зважаючи на те, що Банк так і не повернув позивачеві депозитні грошові кошти, а отже грошові кошти позивача перебували у Банку на умовах договору банківського рахунка, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2,3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Суд вважає, що сама по собі заява позивача від 08.10.2014 року про повернення йому грошових коштів не свідчить про договірне розірвання депозитних договорів, адже згідно «Умов та Правил надання банківських послуг» ПАТ КБ «ПриватБанк» та з урахуванням положення п.2.2.3.7 про умови та правила укладення «Вкладу «Депозит VIP», у підпункті якого 2.2.3.7.13. зазначено: «Цей договір набирає чинності з дня його підписання. Дія договору припиняється з виплатою КЛІЄНТУ всієї суми вкладу разом з відсотками, що належать до сплати відповідно до умов цього договору.»

Тому підтвердженням факту припинення дії договору внаслідок його розірвання має бути саме виплата позивачеві всієї суми вкладу разом з процентами в день звернення позивача із відповідною заявою, що належать до сплати відповідно до умов договорів, чого відповідачем здійснено не було.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що позивач повинен отримувати відшкодування свого вкладу за рахунок автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників», котра придбала права та вимоги по зобов`язанням банків, зокрема ПАТ КБ «ПриватБанк», і здійсненню компенсаційних виплат у АР Крим та Севастополі, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом».

Враховуючи, що автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» створена та діє на території АР Крим, котра на даний час є тимчасово окупованою, її діяльність вважається незаконною.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9605,00 грн. та на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення доказів, у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10,81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Розірвати депозитний договір № SAMDN1990 від 29.04.2008 року з особовим рахунком № НОМЕР_1 ) та стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 127 874,17 доларів США; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 60 176,79 доларів США; 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 15 167,95 доларів США, а всього 203 218 (двісті три тисячі двісті вісімнадцять) доларів США 91 цент; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 у розмірі 1 167 949 (один мільйон сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн.. 49 коп. з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.

Розірвати депозитний договір № SAMDN3613 від 16.07.2012 року з особовим рахунком № НОМЕР_2 та стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 81 802,32 доларів США; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 36 564,80 доларів США; 3% річних за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 9 614,30 доларів США, а всього 127 981 (сто двадцять сім тисяч дв`ятсот вісімдесят один) долар США 42 центи; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 у розмірі 736 953 (сімсот тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 65 коп. з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.

Розірвати депозитний договір № SAMDN8803 від 31.08.2012 року з особовим рахунком № НОМЕР_3 та стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу разом з нарахованими процентами станом на 01.04.2014 року у розмірі 688 814,05 грн.; проценти за період з 01.04.2014 року по 18.12.2019 року у розмірі 964 731,98 грн.; 3% за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 105 630,24 грн.; пеню за період з 18.12.2018 року по 18.12.2019 року у розмірі 1 794 320,70 грн.; інфляційні втрати за період з 18.12.2016 року по 18.12.2019 року у розмірі 214 500,48 грн., а всього 3 767 997 (три мільйони сімсот шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 45 коп. з відрахуванням на користь держави обов`язкових податків і платежів.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.