Справа № 515/1027/18
Провадження № 2/515/169/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача представника Нерушайської сільської

ради Татарбунарського району Садковської Г.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_2, який в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Нерушай Татарбунарського району Одеської області померла мати позивача - ОСОБА_4. Після смерті останньої залишилось наступне майно: земельна частка (пай), площею 4,97 умовних кадастрових гектар, яка перебувала у КСП ім. Шевченка, розташоване на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 24.10.1996 року та житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Зазначену спадкову земельну частку (пай) позивач прийняв у спадщину, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 від 13.09.2016 року, як спадкоємець першої черги за законом.

Також позивач має право спадкувати за законом, як спадкоємець першої черги, вищезазначений житловий будинок з будівлями та спорудами, належний спадкодавцю, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового будинку, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері ОСОБА_4 (спадкова справа №230/2016 від 07.09.2016 року) через відсутність ( ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку.

Під час розгляду справи, судом було вчинено наступні процесуальні дії:

09 липня 2018 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. витребувано докази - інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна спадкодавця ОСОБА_4

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.31).

Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 29 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача, її представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини третьої ст.200, частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Вказане підтверджується наступними доказами:

- копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 18.08.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.5);

- копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 17.01.2007 року, з якого слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.6).

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Нерушайською сільською радою Кілійського району Одеської області 17.02.1966 року (а.с.7), з якого вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1205 від 13.09.2016 року (а.с.8), ОСОБА_1 отримав після смерті матері ОСОБА_4 (яка прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_6, але не оформила своїх спадкових прав) спадщину, яка складається із земельної частки площею 4,97 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі, яка перебувала у КСП ім. Шевченка, що розташована в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 24.10.1996 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області.

З копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, виготовленого 04.10.2016 року, вбачається схематичний план земельної ділянки на якій розташований будинок, план будинку, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.9-11).

Із довідки №533, виданої виконавчим комітетом Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 20.06.2018 року (а.с.12) слідує, що згідно погосподарської книги №8 за 2007 рік особовий рахунок НОМЕР_6, житловий будинок АДРЕСА_1 значився за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 73 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 51264 грн. (а.с.13-14).

Листом №686/02-14 від 10 липня 2018 року (а.с.20), приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 (спадкова справа №230/2016 від 07.09.2016 року) через відсутність (ненадання) правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.11.2018 року (а.с. 28 ) підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 59463962, зареєстрована у нотаріуса за №230/2016 від 07.09.2016 року. Також, в матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, наявна копія заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини за законом на земельну частку, належну його матері (а.с. 26) та копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2016 року за № у реєстрі 1205 (а.с.27), виданого по даній заяві.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріального контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві».

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.7) та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. правомірно відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно (а.с.20), належне спадкодавцю, що з достовірністю підтверджується дослідженими судом доказами (а.с.12). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок також підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом.

У зв'язку з неможливістю отримання після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість, при відсутності заперечень відповідача (а.с.29), з урахуванням роз'яснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права останнього мають бути захищені шляхом визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом, який вже прийняв спадщину після смерті матері на право на земельну частку (пай), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.27), права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті його матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Керуючись ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 77, 78, 81-82, 247, 258, 259, 263, 265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, /ідентифікаційний номер - НОМЕР_7/, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 який залишився після смерті його матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк