Дата документу 24.12.2019
Справа № 937/8921/19
Провадження № 2/937/3814/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
секретаря Арифової Л.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача ПрАТ «Мелітопольгаз», надала на адресу суду письмову заяву, про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Правовідносини між газопостачальними/газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1875 від 24.06.2004 року (далі-Закон №1875), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 (далі - Правила № 2496).
Згідно вимог п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року (далі - Правила № 2246), що втратили чинність 13.07.2016 року, постачання природного газу здійснюється на підставі укладеного договору про надання послуг з газопостачання.
Між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ВАТ «Мелітопольгаз» 01.03.2016 року було укладено договір шляхом підписання заяви-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) та заяви-приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 4-5/.
Відповідно до р.Х гл.6 пп.1,4 Кодексу ГРМ власник засобу вимірювальної техніки забезпеч належний технічних стан приладу обліку газу та його складових та відповідає за дотримання прав експлуатації вузла обліку та його складових. За збереження і цілісність засобу вимірювальної техніки та плої (відбитків тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.
При проведенні перевірки 19.02.2018 року були виявлені порушення, так, відповідно до Акту про порушення №30 від 19.02.2018 року, складеного працівниками газорозподільного підприємства в присутності ОСОБА_1 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано сумніви в достовірності заводській пломбі та механічні пошкодження на суматорі лічильника газу, що є порушенням Кодексу ГРМ /а.с.7/.
В цей же день, 19.02.2018 року було складено акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки, для захисту лічильника газу від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи додатково опломбував вхідний та вихідний патрубки лічильника та пакет пломбою газорозподільної організації /а.с.8/.
Як вбачається з Акту №07/18 експертизи лічильника газу від 27.02.2018 року, складеного у присутності ОСОБА_1 за результатами зовнішнього огляду лічильника газу встановлено: цілісність заводської пломби пошкоджена (зрізана внутрішня частина пломби з відбитком); механічні пошкодження в місті встановлення заводської пломби та присутній сторонній матеріал схожий на клей /а.с.9/.
Згідно з довідкою про непридатність засобу вимірювальної техніки №08-0120-18 від 27.03.2018 року, складеною фахівцем з метрологічних послуг лічильник газу «Галлус G4» 2000 року виготовлення, виробник завод «Actaris» зав. № НОМЕР_1 визнано непридатним для використання: основна відносна похибка лічильника перевищує максимально допустимі значення /а.с.10/.
16.04.2018 року вих. №564, відповідачу ОСОБА_1 було направлено платіжний рахунок на оплату вартості не облікованих (донарахованих) об`ємів (обсягів) природного газу та повідомлення про оплату вартості не облікованих (донарахованих) об`ємів (обсягів) природного газу /а.с.11-12/.
Однак жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості з боку боржника вчинено не було.
Відповідно до ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,615 ЦК України,
Позов Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя: Л.В.Колодіна