Справа № 135/156/19
Провадження № 2/135/147/19
РІШЕННЯ

іменем України

29.03.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі:головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Обґрунтовуючи позов, зазначила, що 22 вересня 2017 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між ними припинились в травні 2018 року, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Також, вона не може самостійно утримувати дитину, так як не може забезпечити себе самостійно заробітком. Відповідач має постійний заробіток, оскільки офіційно працює. Тому просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Також, у звязку з тим, що вона не працює, а доглядає малолітню дитину, яка перебуває на її утриманні, вважає, що слід стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій змінила свої позовні вимоги та просить стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною трьох років; стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розгляд справи проводити у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо позову ОСОБА_2 не має, змінені позовні вимоги визнає.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Судом встановлено, що сторони 22.09.2017 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно - правового спору народилася дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_3 з сім'єю не проживає, дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні.

Позивач ОСОБА_2 не працює, доглядає за малолітньою дитиною ОСОБА_4.

Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини судом не встановлено.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України установлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Окрім того, відповідно до частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 грн на місяць. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на матеріальне утримання з боку батька ОСОБА_3 порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками.

Також, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років, оскільки судом установлено, що позивач потребує такого утримання, а відповідач визнав цю вимогу у своїй заяві.

Водночас, аліменти на утримання позивача слід стягувати не з часу пред'явлення позову до суду, про що просила позивач, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України стосується лише часу присудження аліментів на дитину.

Отже, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що змінені позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду із зазначеним позовом ОСОБА_2 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768 грн 40 коп, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279, 430 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 80, 84, 150, 180-184, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 07.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768 грн 40 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Суддя