КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/901/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київський державний нотаріальний архів, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт належності їй у рівних долях з громадянином ОСОБА_3 у рівних частках квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2001 року, посвідченого 04 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., виданого на ім?я вищезазначених осіб.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року відмовлено у відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Київський державний нотаріальний архів, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному встановленні обставин та доказів, які мають значення для справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що підставою звернення до суду став той факт, що заявник під час здійснення свого права власності на нерухоме майно, стикнулась з рядом об'єктивних перешкод, а саме відсутністю оригіналу Договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2001, який згідно вимог ЦК України, є обов'язковим щодо правомірного володіння і розпорядження майном. Після звернення до Київського БТІ і Київського Державного архіву заявник отримав Інформаційну довідку БТІ від 12.09.2016 та засвідчену копію договору купівлі - продажу від 04.10. 2001, які не мають силу оригіналу. Саме з метою встановлення юридичного факту належності заявнику правовстановлюючого документу, договору купівлі-продажу від 04.10.2001 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що в м. Києві, а не з підстав визнання права власності на 1/2 нерухомого майна, як про це, помилково зазначено в ухвалі суду, заявник звернулась до суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги. Заінтересовані особи: Київський державний нотаріальний архів, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку.

У поданому листі до апеляційної інстанції Київський державний нотаріальний архів просив здійснювати розгляд справи у відсутності представника нотаріального архіву. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема: про встановлення фактів, що мають юридичне значення - п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 викрав та/або приховав правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2001 року, який підтверджує набуття ними у власність в рівних частках квартири АДРЕСА_1. У досудовому порядку вона отримала інформаційну довідку БТІ від 12 вересня 2016 року та засвідчену копію договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2001 року. У видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2001 року їй було відмовлено.

Посилаючись на те, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру позбавляє її конституційної можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та у повному обсязі, просила суд встановити факт належності їй у рівних долях з громадянином ОСОБА_3 у рівних частках квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2001 року, посвідченого 04 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., виданого на ім?я вищезазначених осіб.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення - частина 2 статті 315 ЦПК України.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із постанови Київського державного нотаріального архіву про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 листопада 2018 року вбачається, що договір купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2001 року не втрачено та знаходиться на зберіганні у гр. ОСОБА_3, від якого не надходило заяви про видачу дублікату. Заявнику ОСОБА_2 повідомлено про те, що видати дублікат договору купівлі-продажу квартири від 04 жовтня 2001 року буде можливим лише з подачею відповідних заяв від обох покупців (а.с. 8-9).

Отже, заявником не подано докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документа про право власності на квартиру.

До того ж, суть вимог ОСОБА_2 не пов'язана із встановленням факту належності заявникові правовстановлюючого документу, а зводиться до встановлення судом факту належності заявникові у рівних частках з громадянином ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2001 року, посвідченого 04 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В., виданого на ім?я вищезазначених осіб.

Заявлені вимоги заявника вказують на існування спірних питань між співвласниками щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому такі вимоги підлягають вирішенню в порядку позовного провадження із залученням іншого співвласника спірної квартири ОСОБА_3 до участі у справі. Так, згідно з нормою статті 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право - частина 4 статті 315 ЦПК.

Встановивши, виходячи із змісту вимог ОСОБА_2 у заяві про встановлення факту, наявність ознак спору про право, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що вимоги заяви не стосуються безпосереднього спору про право на нерухоме майно спростовуються змістом заявлених вимог ОСОБА_2, суть яких вказує на підтвердження у порядку окремого провадження належності заявникові права на частину квартири за договором купівлі - продажу, тобто заявником фактично у порядку окремого провадження порушується питання про визнання її права власності на нерухоме майно. Такі вимоги заявника, що викладені у заяві про встановлення факту, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: