Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 566/717/16-ц

провадження № 61-27527св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: Орган опіки та піклування Млинівської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Смордвівської сільської ради, Орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Боймистука С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що до 02 червня 2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилися троє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Діти залишались проживати з нею в орендованому житловому будинку на території Миколаївської сільської ради у АДРЕСА_1, де старший син ходить до школи. Однак відповідач забрав дочок ОСОБА_9 і ОСОБА_8 до себе у с. Смордва та відмовився їх повертати, між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання дочок.

Враховуючи наведене, позивач просила визначити місце проживання спільних із відповідачем малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, із нею, за місцем її проживання в АДРЕСА_1 від 08 червня 2017 року позов задоволено частково. Визначено місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матір'ю - ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено наявність передбачених статтею 161 СК України підстав для проживання з нею лише однієї дитини ОСОБА_6, а доцільності у зміні фактичного місця проживання малолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8, суд не вбачав.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено. Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матір'ю ОСОБА_4 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач має постійне місце проживання та джерело існування, як само зайнята особа підприємець, вона створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. У справі не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації про права дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом із матір'ю.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що позивач веде аморальний спосіб життя, щодо неї 18 серпня 2017 року проголошено вирок за частиною першою статті 297 КК України, не має стабільного заробітку, не займається підсобним господарством, а фактично існує за рахунок соціальних допомог. Їхня дочка ОСОБА_7 є дитиною-інвалідом, потребує проживання в належних побутових умовах, спеціалізованого посиленого харчування, їй заборонені певні види фізичної активності, вона потребує постійного стаціонарного дорого вартісного лікування, яке позивач забезпечити не має можливості. Ухвалюючи оскаржуване рішення апеляційний суд не взяв до уваги, що доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вже понад рік проживають із батьком, мати з ними не бачилася, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом їхнього здоров'я. Крім того, в матеріалах справи містяться докази, що будинок у якому проживає позивач перебуває в аварійному стані та потребує капітального ремонту.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просила касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. Зазначає, що відповідач позбавив її права приймати участі у вихованні дітей та можливості просто з ними бачитися та спілкуватися.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просила касаційну скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Млинівської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Смордвівської сільської ради, Орган опіки та піклування Миколаївської сільської ради, про визначення місця проживання дітей призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик