Справа № 461/9119/15-ц
Провадження № 6/461/95/19
У Х В А Л А

іменем України

20.06.2019 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді Радченко В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №461/9119/15-ц, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» Попадюк Я.З. звернувся до суду із заявою, в якій просив суд поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №461/9119/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки. Рішення суду по вказаній справі прийнято 07 вересня 2015 року. Копію рішення суду та виконавчі листи у вказаній справі представник банку отримав лише 28.12.2018 р. Оскільки у виконавчих листах строк пред`явлення до виконання зазначений 18.09.2018 р., то у банку була відсутня об`єктивна можливість подати виконавчий лист до виконання в установленому законом строку. Посилається на практику Європейського суду з прав людини та на неприпустимість невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, просить заяву задовольнити.

Представник заявника ПАТ «Ідея банк» у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Заінтересована особа, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду через «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Ч. 3 ст. 433 ЦПК України передбачено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника заявника та заінтересованих осіб, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд встановив, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа №461/9119/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2015 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки задоволено частково. В рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» () за кредитним договором № 910.79533, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) в сумі 125125,96 гривень, яка складається із наступного: 18345,87 грн. - основний борг;20112,18 грн. - прострочений борг;20614,02 грн. - прострочені проценти;763,59 грн. - строкові проценти;65290,3 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль ВАЗ 211540-110-32, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» () заборгованість за кредитним договором на підставі договору поруки в сумі 50 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» суму судових витрат в розмірі 1129,46 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» суму судових витрат в розмірі 243,60 гривень. В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовлено.

Відповідно частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій, виконавчі документи з виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного для після його поновлення.

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконаного документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Заявник просить суд поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №461/9119/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Безпідставне поновлення судами строків пред`явлення виконавчих листів є порушенням конвенційних прав та порушення права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2015 р. набрало законної сили 18.09.2015 року.

Таким чином, в даному випадку, виконавчі листи могли бути пред`явлені стягувачем до виконання за рішенням суду у справі №461/9119/15-ц від 07 вересня 2015 року до 18.09.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ПАТ «Ідея Банк» 27.04.2018 року подав до суду заяву, в якій просив видати та надіслати рішення суду та виконавчі листи по справі № 461/9119/15-ц. Тобто, представник позивача звернувся із заявою про видачу виконавчих листів в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Проте, працівниками суду такі виконавчі листи не надсилались на адресу представник позивача ПАТ «Ідея Банк». Представник позивача отримав виконавчі листи наручно лише 28.12.2018 р., тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, про що свідчить розписка на заяві. Тобто, судом встановлено поважність причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість перед банком, самостійно рішення суду не виконується, а пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду по вказаній справі, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено з поважних причин, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. ст. 76-77, 80-81, 247, 433 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі №461/9119/15-ц - задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Ідея Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів за рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 вересня 2015 року по справі № 461/9119/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.