07 лютого 2019 року м.Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді Чальцевої Т.В.,
при секретарі Сєрих І.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ДП « Шахтоуправління « Південнодонбаське № 1» , третя особа - Волноваське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області про стягнення недоплаченої пенсії , -
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за участю його представника; позов просив задовільнити у повному обсязі.
Представник позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та у уточнені до позову ; позов просив задовільнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзові на позов ; позов просив залишити без задоволення.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача , дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 62 Закону України « Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Дослідивши у судовому засіданні надані копії документів, а також оригінал трудової книжки на імя позивача ОСОБА_3 , суд оцінює надані докази як належні та допустимі докази по справі.
Окрім того, до працевлаштування на шахту Південнодонбаська №1, позивач проходив військову службу в Радянській армії з 15.11.1976 року по 18.11.1978року, тобто 2роки 3 дні.
Відповідно до п.4 ст.24 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», період трудової діяльності та інші періоди, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії , до набрання чинності цим Законом , зараховуються до трудового стажу в порядку і на умовах , передбачених законодавством, яке діяло раніше. Виходячи із положення п.4 ст.24 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при визначенні пільгового стажу станом на 01.01.1992р., застосовується порядок обчислення пільгового стажу, який був передбачений Положенням про порядок призначення та виплати державних пенсій , затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. , відповідно до якого при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи ,яка звертається за пенсією, до роботи , яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому, зазначені періоди враховуються в розмірі , який не перевищує наявного стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах чи у пільгових розмірах.
Оскільки після служби в Радянській армії безпосередньо слідувала робота з шкідливими умовами праці в шахті, то служба в складі Збройних сил СРСР прирівнюється до роботи , яка безпосередньо слідувала за нею,тому 2 роки 3дні служби прирівнюються до пільгового стажу.
З урахуванням викладеного, весь пільговий стаж позивача складає 4 роки 8 місяців 27днів. Загальний трудовий стаж складає 30 років 2 місяці 20 днів.
Відповідно до ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком , незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним кабінетом Міністрів україни , і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацем 1 вказаного пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи , пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацем 1 частини 1 статті 26 « Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до пункту б статті 100 Закону України « Про пенсійне забезпечення», особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 вказаного Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Таким чином, за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років, у чоловіків за кожний повний рік цих робіт загальновстановлений пенсійний вік знижується на 1 рік. Отже, з урахуванням викладеного, позивач мав право на пенсію зі зниженням пенсійного віку строком на 4 роки , а саме з 14.08.2014р.
Відповідно до п.п. 34,35 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 « Про затвердження порядку надання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,посадова особа зобовязана не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку , письмово повідомити його про виникнення право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах.
Зі змісту п. 25 Колективного Договору ДП ««Шахтоуправління Південнодонбаське №1» вбачається, що роботодавець зобовязаний своєчасно інформувати працівника про настання його права на призначення пенсії.
У судовому засіданні встановлено, що з боку відповідача вказані дії не було вчинено.
До доводів представника відповідача щодо невідповідності запису у трудовій книжці ОСОБА_3 дійсності та недостатнього пільгового стажу для призначення пенсії, суд ставиться критично, оскільки відповідні записи у трудовій книжці позивача не оскаржені, не скасовані та не визнані недійсними відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, вказані питання ( відсутність відповідного пільгового стажу тощо ) не є предметом судового розгляду.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що « особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі» .
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, « майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала» .
Зі змісту ч.1 ст. 1172ЦК України вбачається, що « юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків».
Відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, та відшкодовують її.
Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі вище викладеного, керуючись ст..ст. 22,1166,1172 ЦК України, ст.. 100 Закону України « Про пенсійне забезпечення», ст..24 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 34,35 Постанови Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 « Про затвердження порядку надання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити .
Стягнути з ДП « Шахтоуправління « Південнодонбаське № 1» на користь ОСОБА_3 недоплачену пенсію за період з 14.08.2013р. по 07.02.2018р. у сумі 119 148 ( сто девятнадцять тисяч сто сорок вісім ) гривень 22 копійки.
Стягнути з ДП « Шахтоуправління « Південнодонбаське № 1» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 1191 ( одну тисячу сто девяносто одну ) гривню 48 копійок .
Стягнути з ДП « Шахтоуправління « Південнодонбаське № 1» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 ( дві тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2019 року.

Суддя: Т.В. Чальцева