ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2019 року м. Херсон

справа № 662/1724/18

провадження №22-ц/819/318/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Тимченко О.В. від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до Новотроїцької державної нотаріальної контори Херсонської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4.

Позовна заява з посиланням на норми ст. 1272 ЦК України, мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ помер її батько - ОСОБА_4. Про смерть батька дізналася лише наприкінці червня 2018 року, а 11 липня 2018 року отримала дублікат свідоцтва про смерть. Зазначає, що не змогла скористатися правом прийняття спадщини в установлений законом строк з поважних причин.

Так, після розлучення батьків, яке сталося внаслідок зловживання батьком алкоголю, постійних сварок, вона з мамою переїхали жити до м. Цюрупинськ Херсонської області, проте вона продовжувала підтримувати зв'язок з батьком, спілкування в телефонному режимі, яке перервалося в середині 2016 року через знаходження його телефону відключеним та поза зоною досяжності, також здійснення анти терористичної операції на зазначеній території унеможливлювало її поїздку до батька. Крім того, протягом 2017 року тяжко хворіла, двічі оперувалися стопи ніг, внаслідок чого потребувала стороннього догляду. Протягом 2016 року та до наступного часу хворіє на бронхіальну астму. Внаслідок такого стану здоров'я матеріальне становище вкрай важке.

Проте, в Цюрупинській державній нотаріальній конторі, відмовляючи в оформленні спадкових прав, їй було повідомлено про звернення до нотаріуса її тітки ОСОБА_3, а також їй стало відомо, що остання в судовому порядку визнала право власності на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок загальною площею 11,47 га, що розташовані на території Подівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку обставинам у справі, а саме обґрунтованим припущенням унеможливлення провідати батька та дізнатися про його смерть у зв'язку із здійснення АТО в м. Луганськ, наявності у неї чоловіка військовослужбовця ЗСУ, побоювання за своє життя, здоров'я та свободу при перетині лінії розмежування з ОРЛО.

Також суд першої інстанції не надав оцінку тим обставинам, що ОСОБА_3 скрила як від державного нотаріуса, так і від суду першої інстанції при розгляді її позову про визнання права власності про наявність іншого спадкоємця - доньки ОСОБА_4 Крім того, ОСОБА_3 достеменно знаючи про смерть батька у м.Луганськ у червні 2017 року отримала у Подівській сільській раді Новотроїцького району Херсонської області довідку про постійне проживання та реєстрацію спадкодавця в с. Подове, що у сукупності свідчить про її недобросовісні дії відносно іншого спадкоємця, якою є позивачка.

Суд першої інстанції надав неправильну оцінку обставинам хвороби, оскільки саме тяжкість фізичного стану позивачки вплинула на можливість її своєчасної про інформованості про смерть батька. Визнавши, що покази свідків носять взаємовиключний характер, не обґрунтував покази яких свідків суд приймає до уваги.

Враховуючи, що причини поважності пропуску шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи, суд першої інстанції не дотримався у даному випадку принципу пропорційності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 доводи скарги не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим, зазначаючи, що позивачка не надала жодного доказу, який би свідчив про її намагання дізнатися про долю батька, з яким вона не спілкувалася, з її пояснень у суді першої інстанції, з 2014 року.

Заслухавши доповідача, представника позивача, відповідачку та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та з матеріалів справи вбачається, що:

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 / а.с.6,8/, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ, Луганської області, України /а.с.5/.

Реєстрація актового запис про смерть здійснена 31.01.2017 року за №29 на підставі рішення суду від 18.01.2017 року про встановлення факту смерті / а.с.67/.

З заявою про прийняття спадщини звернулася сестра спадкодавця, ОСОБА_3, відповідач по справі / а.с.61,65/.

Спадкова справа була заведена в Новотроїцькій державній нотаріальній конторі/ а.с.4/

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.08.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва внаслідок пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини / а.с.4/.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка надала документи про стан здоров'я. Так, витяг з амбулаторної карти ОСОБА_2 містить перелік захворювань з 2015 року (а.с.59), а копії аркушів амбулаторної карти - періоди хвороби та діагнози з призначенням лікування ( а.с. 12-18).

Жоден із зазначених медичних документів не підтверджує, що ОСОБА_2 на час смерті батька та протягом визначених законом 6-ти місяців для прийняття спадщини мала такі захворювання, які унеможливлювали її обізнаність ( поінформованість) про смерть батька та звернення до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд першої інстанції надав правильну оцінку наведеним позивачкою обставинам.

Загальновідомим є факт, що 13 квітня 2014 року в Україні було оголошено про початок антитерористичної операції без введення воєнного стану із залученням Збройних сил України. Операція тривала з 14 квітня 2014 року до 30 квітня 2018 року. Після АТО на сході України була введена Операція об'єднаних сил (ООС). Зоною проведення антитерористичної операції було охоплено Донецьку і Луганську області (з 14 квітня 2014 року), а також Ізюмський район та м. Ізюм Харківської області (з 14 квітня по 7 вересня 2014 року) та (з 2 грудня 2015 року). Відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України, якими затверджувався перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція м. Луганськ Луганської області відноситься до такого населеного пункту.

Проте, цей факт не є безумною обставиною для унеможливлення зв'язку між людьми, близькими родичами.

Доводи апеляційної скарги, що служба її чоловіка за контрактом з 27.02.2016 року унеможливлювала її в'їзд в м. Луганськ дізнатися про батька є доречними, проте такі обставини самі по собі без урахування інших обставин, не можуть бути тією поважною причиною, які надають підстави для визначення судом додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.

Так, до часу смерті спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_1, і в наступному зона покриття мобільного зв'язку м. Луганськ та місця проживання позивачки надавала можливість засобам зв'язку для з'єднання. Наявність сучасних засобів зв'язку, серед яких є інтернет, дозволяють розшукати батька та дізнатися про його долю. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_4 були та є близькі родичі: сестри та мати, які проживають на території України та є родичами позивачки у яких вона мала можливість дізнаватися про долю батька. Родинний зв'язок батька та дитини є невід'ємним від народження до смерті одного з них, а тому незнання про смерть батька за обставин, встановлених судом не може бути визнано поважною причиною, яка надає підстави для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачка скрила від позивачки факт смерті батька, неповідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців свідчать лише про відносини між сторонами, особисті моральні якості, оскільки законом на відповідачку не покладено обов'язку повідомлення про яке зазначає позивачка. Навпаки, виходячи із загальних норм СК України та норм цього ж кодексу щодо обов'язку повнолітньої дитини утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують допомоги, позивачка мала б бути обізнана як про життя так і про смерть батька.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Проте, позивачкою не доводилося, що нотаріусу було відомо про її місце проживання або роботи, а відсутність заповіту спадкодавця на позивачку, унеможливлює її повідомлення нотаріусом про відкриття спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про порушення судом принципу «пропорційності», виходячи з такого.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

За обставинами вищевикладеними і встановленими у справі суд першої інстанції врахував принцип пропорційності, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають відхиленню.

Таким чином, висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 367,374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 05 квітня 2019 року

Суддя І.В. Склярська