Провадження 2/127/4361/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,
ОСОБА_1 мотивувала позов тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2016 року вона є власником 3/4 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .
В частці домоволодіння, що належить позивачеві, зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 . ОСОБА_2 не є членом її сім`ї, протягом тривалого часу вони спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані.
Реєстрація відповідача в належній позивачу частці будинку створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Зазначаючи правовою підставою пред`явлення даного позову ст.ст. 23, 317-319, 321, 391 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом 3/4 частками будинку АДРЕСА_1 , що належать їй на праві власності.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила її вимоги задоволити. Суду пояснила, що з відповідачем вони перебували в шлюбі і він був зареєстрований в будинку попереднім власником її матір`ю. З 1998 року відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 , оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон, створив там сім`ю. Він не цікавиться будинком, не вважає його своїм житлом, коштів на утримання житла не надає. Договір про порядок користування житлом між нею та відповідачем не укладався. Їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 3/4 частка будинку, а її брату 1/4 частка. Вона не перешкоджала ОСОБА_2 проживати в будинку і користуватись ним.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації місця проживання, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою від 29.03.2016 року, належить 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 29.03.2016 року (а.с. 5).
З довідки, що видана Квартальним комітетом мікрорайону «Підлісний» від 31.10.2019 року № 679 (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_1 належить 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровано сім осіб: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_3 , 1983 р.н. - син, ОСОБА_4 , 1992 р.н. - донька, ОСОБА_5 , 1984 р.н. невістка, ОСОБА_6 , 2008 р.н. онук, ОСОБА_7 брат, ОСОБА_2 , 1958 р.н. чоловік, зареєстрований з 13.12.1991 року.
Сусіди позивача: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надали письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з травня 1998 року. Підписи засвідчені головою квартального комітету мікрорайону «Підлісний» (а.с. 7).
В судовому засіданні було також встановлено, що витрат по утриманню будинку відповідач не несе, договір найму житла із новим власником 3/4 частки будинку не укладався.
Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Оскільки відповідач був зареєстрований в будинку попереднім власником житла, з ОСОБА_1 тривалий час однією сім`єю не проживає і без поважних причин більше року не проживає в будинку, витрат по утриманню будинку не несе, даний будинок не є основним місцем проживання відповідача, договір найму із власниками будинку не укладався, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житлом ѕ частками будинку АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 .
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391,405, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житлом ѕ частками будинку АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 .
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 24 грудня 2019 року.

Суддя: