Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 336/7617/15-ц

провадження № 61-4551св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2016 року у складі судді: Кляшторного В. С. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року у складі колегії суддів: Дзярука М. П., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 та ПАТ СК «АХА Страхування» про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП.

Позов мотивований тим, що 27 жовтня 2013 року орієнтовно об 12 год 50 хв сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю водія ОСОБА_3, який управляв автомобілем НОМЕР_1, та водія ОСОБА_2, який управляв автомобілем «СІTROEN С4».

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014 року, що набрав законної сили 20 жовтня 2014 року, відповідача ОСОБА_3 було визнано винним згідно частини другої статті 286 КК України.

Позивач вказував, що у результаті ДТП йому було завдано майнової та моральної шкоду позивачу, оскільки він зазнав душевних страждань та моральних переживань, які б не сталися якби відповідач не вчинив порушення правил дорожнього руху. ОСОБА_2 втратив транспортний засіб, у зв'язку з чим змушений пересуватися громадським транспортом, тривалий час позивач відчуває страх від пересування та керування транспортними засобами. Під час ДТП, яка сталась з вини відповідача, автомобіль «СІTROEN С4», який належав позивачу на праві приватної власності був знищений. Знищення автомобіля та неможливість користуватися автомобілем за його призначенням, призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача та стало певним ударом його престижу.

Згідно полісу № АС/3009037 ПАТ СК «АХА Страхування» від 03 травня 2013 року максимальний розмір страхового відшкодування складає 50 000 грн, розмір франшизи - 1 000 грн. ПАТ СК «АХА Страхування» було визначено розмір страхового відшкодування позивачеві у сумі 28 823,46 грн, але позивач не погодився з вказаною сумою, та вважав її значно заниженою.

ОСОБА_2, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

стягнути з ПАТ СК «АХА Страхування» 49 000 грн в рахунок виплати страхового відшкодування;

стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 71 465,14 грн та компенсацію моральної шкоди у розмірі 100 000 грн;

судові витрати стягнути з відповідачів.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 28 823,46 грн страхового відшкодування. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000 грн компенсації моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання його фізично знищеним. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності або втрати товарної вартості перевищує ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить позивачу більша ринкової вартості транспортного засобу, страховою компанією були здійснені заходи щодо можливої реалізації пошкодженого автомобіля шляхом розміщення на інтернет-платформі «Автоонлайн» оголошення про його продаж. Позивач від реалізації пошкодженого автомобіля відмовився, а також не погодився із визнанням транспортного засобу фізично знищеним і залишив пошкоджений автомобіль у себе. Страховою компанією було визначено страхове відшкодування у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, який проводився страховиком на підставі висновку звіту оцінки автомобіля №560/211 від 25 листопада 2014 року.

Аргументи учасників справи

У серпні 2016 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржені рішення і направити справу на новий розгляд. При цьому посилався на те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували збільшення вартості автомобіля внаслідок інфляційних процесів. Також суди неправильно застосували статті 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, чим порушили принцип повного відшкодування шкоди.

У листопаді 2016 року ПАТ СК «АХА Страхування» через представника Черкащенко Т.В. надало заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржені рішення залишити без змін.

Заперечення мотивовані тим, що розмір страхового відшкодування визначений згідно статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5 надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржені рішення залишити без змін.

Заперечення мотивовані безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки позивач не погодився на реалізацію пошкодженого автомобіля.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Рух справи

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 27 жовтня 2013 року орієнтовно об 12 год 50 хв водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснював рух по вул. Лермонтова зі сторони Набережної магістралі в напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжя, вчинив зіткнення з автомобілем «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 У результаті ДТП автомобілі пошкоджені.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014 року, що набрав законної сили 20 жовтня 2014 року, відповідача ОСОБА_3 було засуджено на підставі частини другої статті 286 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2015 року у справі призначалась судова автотоварознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта № 2524 від 28 січня 2016 року ринкова вартість автомобіля «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, до ДТП, яка сталась 27 жовтня 2013 року, за участю автомобіля «LEXUS», реєстраційний номер НОМЕР_3, з вини водія ОСОБА_3 на дату ДТП склала 77 690,02 грн. Ринкова вартість автомобіля «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, до ДТП, яка сталась 27 жовтня 2013 року за станом на дату проведення експертизи 13 січня 2016 року склала 44 199,80 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, після ДТП, яка сталась 27 жовтня 2013 року на дату проведення експертизи 13 січня 2016 року склала 241 531,94 грн. Майнова шкода завдана власнику автомобіля «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, у результаті ДТП яка сталась 27 жовтня 2013 року, на дату проведення експертизи 13 січня 2016 року дорівнює ринковій вартості автомобіля на дату проведення експертизи та складає 164 264, 06 грн.

Відповідно до звіту № 560/211 від 25 листопада 2014 року про проведення оцінки автомобіля «СІTROEN С4», реєстраційний номер НОМЕР_2, розмір майнової шкоди склав 84 973,46 грн.

Суди встановили, що страховою компанією були здійснені заходи, щодо реалізації пошкодженого автомобіля шляхом розміщення оголошення про продаж автомобілю «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_2 на інтернет-платформі «Автоонлайн». Відповідно до зобов'язуючої пропозиції компанії «Автооналайн», яка надавалася позивачу 08 грудня 2014 року та була дійсна до 29 грудня 2014 року, пошкоджений автомобіль «Citroen» могли купити за 55 550 грн. Страхова компанія запропонувала позивачу продати пошкоджений автомобіль, але він відмовився.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

За таких обставин, встановивши, що вартість відновлювального ремонту автомобіля, який належить позивачу, більша ринкової вартості транспортного засобу, страховою компанією здійснені заходи щодо реалізації пошкодженого автомобіля шляхом розміщення оголошення про його продаж, однак позивач від реалізації відмовився, не визнав свій автомобіль фізично знищеним у результаті ДТП та залишив його собі, то відсутні підстави для застосування статті 1194 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення ухвалено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Оскільки рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило