Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 412/10775/2012

провадження № 61-42174св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

позивач - публічне акціонерне товариство «БМ Банк»,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс ДМ», українсько-німецьке акціонерне товариство закритого типу «Дніпро-Метал АГ» з іноземними інвестиціями, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, до якої приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року у складі судді Трещова В. В. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2012 року публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк»; банк) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ДМ» (далі - ТОВ «Альянс ДМ»), українсько-німецького акціонерного товариства закритого типу «Дніпро-Метал АГ» (далі - УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ»), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк обґрунтовував вимоги тим, що 25 липня 2007 року між ним і ТОВ «Альянс ДМ» був укладений кредитний договір № 2007-75/DC, відповідно до умов якого останнє отримало кредит у розмірі 2 500 000 доларів США у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) зі сплатою відсотків: за кредит, наданий у валюті гривні в розмірі 16,5 % річних, за кредит, наданий у валюті доларах США у розмірі 13 % річних, із остаточним строком його повернення не пізніше 24 липня 2009 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 25 липня 2007 року між банком та УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ» було укладено договір поруки № 75-2007/DC-5, між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - договір поруки № 75-2007/DC-6 та між банком та ОСОБА_5 - договір поруки №75-2007/DC-7 від 25 липня 2007 року.

Позичальник умов кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07 серпня 2012 року (у гривні) становить 493 013 грн 47 коп., у тому числі: прострочена кредитна заборгованість - 252 217 грн; прострочена сума заборгованості за відсотками - 89 231 грн 12 коп.; прострочена сума заборгованості за комісією - 40 352 грн 56 коп.; пеня - 111 212 грн 79 коп.; (у доларах США) становить 3 826 290,27 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 07 серпня 2012 року становить 30 583 538 грн 13 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 2 424 139,21 доларів США; заборгованість за відсотками - 334 275,06 доларів США; пеня - 1 067 876 доларів США.

Позичальник і поручителі добровільно зазначений борг не погасили.

У зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з солідарно з відповідачів указану суму заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Жовтневого районного міста Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року позов ПАТ «БМ Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Альянс ДМ», УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 25 липня 2007 року № 2007-75 DC-5 у сумі 3 826 290,27 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 07 серпня 2012 року складає 30 583 538 грн 13 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 2 424 139,21 доларів США, заборгованості за відсотками - 334 275,06 доларів США, пені - 1 067 876 доларів США.

Стягнуто з УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «БМ Банк» штраф у розмірі по 10 % від суми заборгованості несплаченого платежу 382 629 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 07 серпня 2012 року становить 3 058 353 грн 50 коп., та в гривні - 49 301 грн 30 коп. з кожного.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Альянс ДМ», УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір в сумі 3 219 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2013 року доповнено рішення суду від 03 грудня 2012 року та викладено абзац 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Стягнути солідарно з ТОВ «Альянс ДМ», Українсько-німецького акціонерного товариства закритого типу «Дніпро-Метал АГ» з іноземними інвестиціями, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість по кредитному договору № № 2007-75 DC-5 від 25 липня 2007 року в сумі 3826290,27 (три мільйони вісімсот двадцять шість тисяч двісті дев'яносто) доларів США 27 центів, що за курсом НБУ станом на 07 серпня 2012 року складає 30583538,13 (тридцять мільйонів п'ятсот вісімдесят три тисячі п'ятсот тридцять вісім) гривень 13 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 2424139,21 доларів США, заборгованості по відсотках - 334275,06 доларів США, пені - 1067876 доларів США, та заборгованість в розмірі 493 013,47 грн. 47 коп., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту 252 217 грн., простроченої комісії - 40 352,56 грн., заборгованості по відсотках - 89 231,12 грн., пені - 111 212,79 грн.».

Суд виходив із того, що позичальник належним чином не виконує зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим договорами поруки, у зв'язку з чим із відповідачів на користь банку підлягає солідарному стягненню кредитна заборгованість. Крім того, суд зробив висновок про наявність підстав для стягнення з поручителів штрафу.

Короткий зміст судових рішень апеляційного суду

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року в частині солідарного стягнення з ТОВ «Альянс ДМ», УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судових витрат у сумі 3 219 грн скасовано.

Стягнуто з ТОВ «Альянс ДМ», УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір по 643 грн 80 коп. із кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року, доповнене додатковим рішенням від 08 січня 2013 року, в частині стягнення з ТОВ «Альянс ДМ», УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про доведеність позовних вимог банку.

Короткий зміст доводів касаційної скарги

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_5, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року.

Вважає, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню у зв'язку з неповідомленням його про розгляд справи у суді першої інстанції.

Стягуючи з нього суму боргу, суди не звернули увагу на те, що він фактично не отримував дострокової вимоги про повернення кредиту.

Суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив його клопотання про витребування доказів і про зупинення провадження у справі до розгляду судом іншої справи за його позовом до банку про визнання поруки припиненою, а також про застосування наслідків спливу позовної давності.

Також посилається на те, що суди не врахували тієї обставини, що вимога до поручителя повинна бути пред'явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня настання строку погашення чергового платежу за кредитним договором або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), або з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зазначає, що кредитний договір був укладений між юридичними особами, тому нарахування штрафних санкцій повинно узгоджуватися з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, тобто тільки за шість місяців.

Суди безпідставно стягнули відсотки за період після дострокового стягнення кредитної заборгованості, що суперечить абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України (правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц).

Від ОСОБА_4 і ОСОБА_3 надійшли заяви про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_5, у яких вони, вважаючи його вимоги обґрунтованими, просять скаргу задовольнити.

Інші поручителі рішень судів попередніх інстанцій у касаційному порядку не оскаржили, тому судові рішення переглядаються лише в частині стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_5

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегія частково приймає аргументи касаційної скарги з огляду на таке.

Суди встановили, що 25 липня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» (далі - ТОВ «БМ Банк»), правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», і ТОВ «Альянс ДМ» уклали кредитний договір № 2007-75002DC, відповідно до умов якого останнє отримало кредит у сумі 2 500 000 доларів США строком до 24 липня 2009 року (з можливістю дострокового стягнення кредиту) зі сплатою відсотків за користування кредитом, який наданий у гривні, в розмірі 16,5 % річних та за користування кредитом, який наданий у доларах США, в розмірі 13,0 % річних (з можливістю зміни відсоткової ставки).

У пункті 1.2 кредитного договору сторони узгодили графік погашення кредиту (платежі по 500 000 доларів США до 31 березня 2009 року, до 30 квітня 2009 року, до 29 травня 2009 року, 30 червня 2009 року, 24 липня 2009 року).

Повернення кредиту, зокрема, було забезпечене договорами поруки від 25 липня 2007 року: № 75-2007/DC-5, укладеним між банком та УНАТЗТ «Дніпро-Метал АГ», № 75-2007/DC-6, укладеним між банком і ОСОБА_3 та ОСОБА_4, № 75-2007/DC-7, укладеним між банком і ОСОБА_5

Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов'язалися нести солідарну відповідальність за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

У разі невиконання або неналежного виконання поручителями зобов'язань, передбачених пунктом 2.5 договорів поруки (несплата протягом п'яти календарних днів із моменту отримання повідомлення кредитора платежу за кредитним договором), поручитель сплачує кредитору штраф у розмірі 10 % від суми несплаченого платежу (пункт 3.3 договорів поруки).

27 січня 2009 року банк направив відповідачам вимогу про дострокове повернення кредиту (протягом тридцяти днів з моменту отримання претензії) у сумі 2 542 146,86 доларів США та 312 552 грн 32 коп.

Оскільки вказані вимоги залишилися невиконаними, банк звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із доведеності факту неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим договорами поруки, що є підставою для солідарного стягнення з відповідачів суму боргу станом на 07 серпня 2008 року у розмірі 3 826 290,27 доларів США та 493 013 грн 47 коп., а також штрафів із поручителів у розмірі 10 % від суми боргу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам постанова апеляційного суду відповідає не в повній мірі.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (диспозитивність цивільного судочинства).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Зокрема, згідно з частинами першою і другою вказаної статті суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

У серпні 2012 року ПАТ «БМ Банк» звернулося до суду з даним позовом, який рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року та додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2013 року задоволений, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача кредитну заборгованість.

У лютому 2013 року поручитель ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на заочне та додаткове рішення суду першої інстанції, за наслідками розгляду якої апеляційний суд рішенням від 24 грудня 2013 року залишив оскаржувані рішення в частині вирішення позовних вимог щодо всіх відповідачів без змін.

У червні 2017 року поручитель ОСОБА_5 також подав апеляційну скаргу на вищезазначені рішення місцевого суду, яку оскаржуваною постановою апеляційного суду від 12 липня 2018 року залишено без задоволення, а заочне і додаткове рішення в частині солідарнго стягнення з позичальника та всіх поручителів заборгованості за кредитним договором залишено без змін.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку за скаргою ОСОБА_5, суд апеляційної інстанцій в порушення вимог статтей 367 і 370 ЦПК України вийшов за межі його апеляційної скарги та переглянув рішення районного суду в повному обсязі - про стягнення боргу зі всіх відповідачів, не врахувавши, що ОСОБА_3 уже подавав апеляційну скаргу на ці рішення, а інші - їх не оскаржували.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Оскільки апеляційним судом були допущені вищезазначені порушення норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року в частині залишення без змін заочного рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року, доповненого додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2013 року, в частині стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_5 на користь ПАТ «БМ Банк» підлягає скасуванню з переданням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, до якої приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року в частині залишення без змін заочного рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року, доповненого додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2013 року, в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко В. І. Журавель
В. М. Коротун В. І. Крат