Провадження №2/193/385/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

19 грудня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі судового засідання Мельниковій Т.О.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Радченко О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія" студія1+1", ОСОБА_3 про захист честі та гідності,-

У С Т А Н О В И В :

5 липня 2019 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивач ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія" студія 1+1", ОСОБА_3 про захист честі та гідності.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона - ОСОБА_2 усю свою трудову діяльність працювала у Жовтневому навчально-реабілітаційному центрі з поглибленим професійно-трудовим навчанням. У 1987 році вона була прийнята на посаду вихователя, починаючи з 07 червня 2016 року виконувала обов`язки директора.

Протягом цього часу зарекомендувала себе як досвідчений освітянин, досконало володіючи сучасними методами та формами навчально-виховної діяльності, вміло застосовувала їх у щоденній роботі. Також вона є автором статті «Створення спеціальних педагогічних умов для адаптації дітей з особливими освітніми потребами в суспільстві», яка була видана у журналі "Нива знань".

15 листопада 2017 р. на телеканалі «1+1» у вечірніх новинах вийшов в ефір сюжет під назвою «Вчитель б`є учня». В даному сюжеті прихованою камерою знято нараду у Жовтневому НРЦ де нібито нею було нанесено удар учневі. З даного сюжету не зрозумілі усі обставини події, про зйомку повідомлено не було, дозволу на надання цього запису в ефір позивач не давала. При цьому в даному записі не відображено жодних фактів, які б свідчили про побиття, окрім гучного заголовку та порядку викладення інформації самим телеканалом.

В подальшому дана інформація була поширена і на інших інтернет-ресурсах, проте вони маоть не таке охоплення глядачів як телеканал «1+1». Окрім виходу сюжету, дана інформація була розміщена на ресурсі «YouTube», де наявна і на сьогоднішній день. Під записом ефіру кількість переглядів - 19 924. На інтернет ресурсах наявна можливість коментувати як записи так і статті.

На сайті "056 ua" також зазначено, що її заступником ОСОБА_3 зазначено, що застосовувалась сила до вихованців. Окрім того, їй відомо та ОСОБА_3 не заперечувалося, що саме нею здійснювався відеозапис, який в подальшому розповсюджено по засобах масової інформації.

Після виходу даного матеріалу, викладені в сюжеті факти набули широкого розголосу.

Окрім того, ті хто не переглянув сюжет у новинах, мали змогу зробити це у «YouTube». Таким чином відео мали змогу переглянути невизначене коло осіб, серед яких в тому числі, друзі та вихованці.

Під тиском громадськості, після тривалого лікарняного, позивач змушена була звільнитись та перевестися на вчителя початкових класів з 11 грудня 2018 року.

Вважає, що інформація вказана автором сюжету є такою, що принижує її честь, гідність і ділову репутацію її, як громадянина та співробітника закладу освіти, оскільки характер висловлювань в сюжеті створює негативне враження і відношення до неї, як до непрофесіонала, твердження щодо побиття учня також є припущенням і неправдивою інформацією, яка порочить її репутацію. Враховуючи, що негативна інформація щодо неї, висловлена "Телерадіокомпанією" студія 1+1", ОСОБА_3 , має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), а тому підлягає спростуванню. Крім того, подібними діями Відповідач охарактеризував її, як злочинницю, як особу, що з легкістю завдасть шкоди, яка є не має високих моральних цінностей. Така необгрунтована хактеристика пригнічує її честь та гідність.

Просить суд визнати недостовірною інформацію відносно неї - ОСОБА_2 , поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» у програмі «ТСН» 15 листопада 2017 року. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ 'СТУДІЯ 1+1" на користь неї - ОСОБА_2 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 на її ОСОБА_2 користь 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди. Судові витрати покласти на Відповідачів співрозмірно. В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія" студія 1+1" в судове засідання свого представника не направили, надали суду відзив на позовну заяву, проти позову заперечують в повному обсязі, просять суд відмовити в задоволенні. Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечують, вважають його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що їм розповіли, що в новинах ТРК 1+1 була поширена інформація про те, що керівник Жовтневого НРЦ побила дитину. Самі вони не були присутні при даному інциденті, хто розповсюдив інформацію їм не відомо . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думки учасників, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав: Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Статтею 297 ЦК України зазначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

У відповідності до фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ за№ 1 від 27.02.2009р.«Про судовупрактику усправах прозахист гідностіта честіфізичної особи,а такожділової репутаціїфізичної таюридичної особи» позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Способи судового захисту гідності та честі передбачені ст. ст.16, 277 Цивільного кодексу України. У п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, вказано, що таким чином, відповідно достатті 277 ЦКне є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

В позовній заяві позивач стверджує, що недостовірна інформація була поширена 15.11.2017 в ефірі телеканалу «1+1» ТОВ «ТРК «Студія 1+1», але на підтвердження факту розповсюдження не надає жодних належних доказів. З урахуванням положень ст. 76 ЦПК України це мало б підтверджуватись належним електронним доказом. Факт поширення ії в ефірі можна було б підтвердити або записом поширеної в ефірі передачі у повній ній формі від телерадіоорганізації, або записом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Однак для цього Позивач мала б своєчасно звернутися або до телерадіоорганізації, або Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення в 14-денний строк з дня поширення інформації на підставі положень Законів України «Про телебачення і радіомовлення», «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», ї про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок організацій та провайдерів програмної послуги, затвердженою рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 № 115 (у редакції рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 09.11.2017 р. № 2127), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.02.2012 за № 313/20626.

Позивачем цього зроблено не було.

Відповідних скарг до ТОВ «ТРК «Студія 1+1» протягом 14 днів з гіпотетичного юширення сюжету в ефірі від ОСОБА_2 не надходило. Жодних доказів звернення до Націонаьної ради України з питань телебачення і радіомовлення з цього питання Позивач не додав до позовної заяви. Відсутність автентичної копії запису фрагменту відеосюжету є самостійною підставою для залишення позовної заяви без задоволення. Окрім того, що це випливає з норм матеріального та процесуального права, ця позиція також неодноразово підтверджувалась судами України. Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 757/29455/16-ц, стороною в якій також є ТОВ "ТРК 1+1". Позивач зазначає, що оспорювана інформація була розміщена також на ресурсі 056.ua. При цьому незрозуміло чому взагалі позивач вважає, що ТОВ "ТРК 1+1" має хоча б якесь відношення до завантаження і поширення відеосюжету в мережі Інтернет засобами ресурсу 056.ua так як даний ресурс не належить ТОВ "ТРК 1+1" .

В свою чергу скріншот сайту, поданий Позивачем до позовної заяви, не може бути прийнятий судом як допустимий і достовірний доказ, оскільки з його змісту взагалі неможливо встановити коли, де і ким зроблені ці скріншоти, з яких джерел.

Враховуючи положення ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і ложних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до і та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Редакція газети «Правое дело» ль проти України» (Editorial Board of Pravoye Delo and Shtekel v. Ukraine) від 05.05.2011р. суд встановив, що «ніхто не може нести відповідальність за інформацію, що міститься в Інтернеті, автором якої він не є, якщо він або не привласнив цю інформацію як свіою, або не відмовився виконати судовий припис щодо видалення зазначеної інформації». При цьому очевидно, що видалити інформацію з веб-сайту може виключно власник цього сайту. Включення власності веб-сайту до загальної категорії права власності також розглядалося Європейським судом з прав людини у справі «Паеффген проти Німеччини» 3N GMBH v. Germany) від 18.09.2007р.

Таким чином, згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено саме його особисті немайнові права. Суб`єктивна думка про характер цих відомостей (впевненість у тому, що вони відповідають дійсності) виключає відповідальність за їх поширення. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що інформація наведена у новинах ТОВ "ТРК 1+1" не може розглядатись, як поширення неправдивих відомостей так, як судом не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Судом не встановлено фактів, а позивачем не представлено доказів, того, що неправомірними діями відповідачів було порушено особисті немайнові права позивача тому суд вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити. Керуючись ст.10,60, 209, 212-213 ЦПК України, ст.ст. 23, 297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст.60, 70, 71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія" студія 1+1", ОСОБА_3 про захист честі та гідності відмовити, як необгрунтованих.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2019 року.

Суддя: О.В.Шумська