№ справи687/225/19
12 лютого 2019 року смт.Чемерівці
Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Горобець Н.О.,
за участю секретаря Матушкіної М.П.,
державного виконавця Слупко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці подання державного виконавця Чемеровецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,
Державний виконавець Чемеровецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звернулася до суду з поданням і просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.
Подання мотивовано тим, що на виконанні у Чемеровецькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №35877746 з примусового виконання виконавчого листа №7АО від 04 липня 1998 року виданого Чемеровецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2В аліменти на утримання доньки Анастасії в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 4 лютого 1998 року і до повноліття дитини, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно. 30 грудня 2015 року закінчився встановлений строк для стягнення аліментів, однак на момент закінчення виконавчого провадження наявна заборгованість. Оскільки рішення боржником не виконується, на виклики державного виконавця він не зявляється, що свідчить про його ухилення від виконання судового рішення, тому просить обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього судом зобовязань.
В судовому засіданні державний виконавець Слупко І.В. підтримала подання, просить його задовольнити.
Заслухавши державного виконавця, перевіривши надані матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.
Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Виходячи з зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.
Тому, чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.
Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Чемеровецькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №35877746 з приводу примусового виконання виконавчого листа №7АО від 04 липня 1998 року виданого Чемеровецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2В аліменти на утримання доньки Анастасії в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 4 лютого 1998 року і до повноліття дитини, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно.
14 вересня 2007 року відкрито виконавче провадження, про що сторонам направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження.
В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не встановлено будь-яких доходів, які б отримував боржник.
29 січня 2019 року державним виконавцем проведено виїзд за адресою вказаною у заяві стягувача, а саме с. Зарічанка вул. Л. Українки, 29 Чемеровецького району, В ході проведення виконавчих дій боржник за вищевказаною адресою був відсутній про що складено акт державного виконавця.
Звертаючись до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 державний виконавець зазначала, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Аналізуючи чинне законодавство, суд вважає, що «ухилення боржника від виконання своїх зобовязань» є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Адже положеннями ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.
Проте лише наявність рішень судів про стягнення боргу та самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.
Крім того, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
За таких обставин у суду відсутні достатні підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд
В задоволенні подання державного виконавця Чемеровецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2019 року.

Суддя