ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2005/19 Справа № 214/478/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

17 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.,

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, на рішення Довгинцівський районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2018 року, яке постановлено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі -АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.05.2006 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000,00 грн. на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 18.12.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 58947,91 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.05.2006 року, що виникла станом на 18.12.2017 року, у розмірі 55664,68 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот шістдесят чотири гривні 68 копійок), яка складається із: 34102,16 грн. ( тридцять чотири тисячі сто дві гривні 16 копійок) - заборгованість за кредитом; 5959,75 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 75 копійок) - заборгованість по процентам за користування кредиту, 15602,77 грн. ( п'ятнадцять тисяч шістсот дві гривні 77 копійок) - заборгованість за пенею.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, р/р 3111) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та зазначив, що дійсно у 2006 році ОСОБА_2 отримала кредит, але всі кредитні кошти були повернуті вчасно, а саме до 01.03.2017 року, що підтверджено розрахунком заборгованості. Проте, 01.03.2017 року з рахунку відповідача шахрайським шляхом були використанні кошти кредитного ліміту, списані з рахунку відповідача, у тому числі за допомогою Інтернет та використання сервісу позивача «Оплата частинами». Відповідач кошти з кредитної картки не знімала, карткою не розраховувалась, сервісом «Оплата частинами» не користувалась. При неодноразових зверненнях до позивача з приводу шахрайства, повернення коштів, припинення нарахування, отримувала формальні відповіді про відсутність правових підстав для задоволення її вимог. Крім того, відповідач зверталась до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину. Вважає, що суд не врахував правову позицію з спірного питання.

В відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ »Приватбанк» Бродько А.І. просив не приймати до уваги доводи апеляційної скарги. Предметом позову є стягнення боргу, тому відповідачу потрібно надати докази неотримання кредиту, проте в матеріалах справи такі докази відсутні.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада відкрито апеляційне провадження по даній справі, та призначено справи до розгляду на 17 січня 2019 року в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Спір між сторонами виник з кредитних правовідносин.

Судом встановлено, що 26.05.2006 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000,00 грн. на картковий рахунок.( а.с. 13 анкета-заява). Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредит.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 26.05.2006 року отримала картки № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 03.2017 року ( а.с. 117).

Відповідач використовувала кредитні кошти, сплачувала заборгованість за кредитом та відсотками за його користування та інші платежі, що сторонами не оспорюється.

Колегією суддів встановлено, що починаючи з 01.03.2017 року зафіксовано зняття кредитних коштів, на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором. ( а.с. 99-116).

Відповідно витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0000586, ОСОБА_2 звернулась 23.03.2017 року до Довгинцівського ВП з письмовою заявою, про те, що 01.03.2017 року о 16.00 годин невстановлена особа зловживання довірою, шляхом транзакції заволоділа її грошовими коштами в сумі 7000 гривень., повідомлення про злочин внесено до ЄРДР 24.03.2017 року та розпочато досудове за ч.1 ст.190 КК України, в якому ОСОБА_2 визнано потерпілою (а.с.59,60).

Матеріали справи містять неодноразові письмові звернення ОСОБА_2 до банку, з яких вбачається, що відповідач повідомила банк про незаконне зняття з її рахунку грошових коштів, просила розібратись у даній ситуації, проте отримувала листи про відмову в задоволенні заяв, з посиланням на порушення нею Умов і Правил надання банківських послуг та не прийняття належних заходів для захисту свого рахунку і аккаунту Приват24 ( 68,69-70,71-73,74-76,77,78,79-80,82).

Колегія суддів, вважає, що згідно матеріалів справи встановлено факт звернення відповідача до банку про незаконне зняття з її рахунку грошових коштів, а так само звернення її до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій, банком не заперечено факту її звернення, проте результати службового розслідування за вказаним фактом АТ КБ «Приватбанк» не надано.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів, сумніви та припущення мають тлумачитись переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 надано клопотання про відкладення розгляду справи та вирішення питання про розгляд справи в загальному порядку з викликом осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів прийшла до висновку, що наявних матеріалів справи недостатньо для вирішення спору по суті, оскільки для перевірки доводів апеляційної скарги необхідно заслухати пояснення учасників сторін, та зобов'язати АТ КБ «Приватбанк» надати висновок службового розслідування з приводу зняття кредитних коштів з 01.03.2017 року з карткового рахунку № НОМЕР_2.

Згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

На думку колегії суддів, розгляд даної цивільної справи, з урахуванням конкретних обставин, повинен проводитись за участі учасників справи, у зв'язку із чим справу необхідно призначити до судового розгляду в судовому засіданні із викликом учасників справи, визнавши їх явку в судове засідання обов'язковою.

Керуючись ч.3 ст. 369 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи та вирішення питання про розгляд справи в загальному порядку з викликом осіб задовольнити частково.

Призначити розгляд цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, на рішення Довгинцівський районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2018 року на 10 годин 40 хвилин 26 березня 2019 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг, пр-кт Героїв-підпільників 31).

Зобов'язати позивача Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк» надати висновок службового розслідування з приводу вчинених стосовно зняття кредитних коштів з 01.03.2017 року з карткового рахунку № НОМЕР_2ОСОБА_2.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Інформацію про рух справи розмістити на офіційному веб-сайті Апеляційного суду Дніпропетровської області за посиланням: https://dpkra.court.gov.ua/sud0491/.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: