ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 639/7673/15ц

Провадження № 22-ц/818/85/19

Категорія: захист прав споживачів

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року у складі судді Ольховського Є.Б.

у цивільній справі № 639/7673/15-цза позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

28 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок надання працівниками підприємств поштового зв'язку послуг неналежної якості, які полягають у тому, що у жовтні 2013 року адресований ним лист голові Харківської міської ради був доставлений інші юридичній особі, а повернутий йому конверт поштової кореспонденції був розкритий, що свідчить про порушення тайни його кореспонденції та переписки.

Справа по суті спору тривалий час не вирішувалася у зв'язку з ускладненнями, обумовленими необхідністю вирішення клопотань учасників справи, а також поданих позивачем ОСОБА_1 заяв про уточнення позовних вимог, про відвід секретаря судових засідань, відвід суддів, про залучення суддів у якості відповідачів та вирішенням у зв'язку з цим питань щодо визначення підсудності, а також у зв'язку з вирішенням апеляційних скарг на ухвали судів. (т.1 а.с.98, 142, 143, 152-153, 161, 169, 173, 178-179, 202, 203-210, 212, 218, 222, 232-234; т.2 а.с.8-10, 96, 128, 130 )

Так, у зв'язку з черговою заявою ОСОБА_1 про залучення до справи у якості співвідповідача суддю Жовтневого районного суджу м.Харкова Іванову І.В. справа була передана до апеляційного суду для визначення підсудності у відповідності до вимог статті 108 ЦПК України ( в редакції цього Кодексу на час вирішення питання про підсудність).

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року визначено підсудність справи Ленінському районному суду м. Харкова (т.2 а.с.136).

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 подав до Ленінського районного суду м.Харкова доповнення і уточнення позовної заяви, в якій просив урахувати у якості мотивів ту обставину, що за його ініціативою до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 КУпАП, яке полягало у ненаданні у 2015 році інформації на запит ОСОБА_1, була притягнена директор з питань маркетингу та комунікації УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_3 (постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва провадження у даній справі закрито за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП), а також з урахуванням збільшення встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» мінімального розміру оплати праці просив суд стягнути з ПАТ «Укрпошта» та судді Жовтневого районного суду м.Харкова Іванової І.В. на його користь у якості відшкодування моральної шкоди по 8960 грн. з кожного, а також стягнути солідарно з них судові витрати. (т.2 а.с.161).

23 березня 2018 року Ленінським районним судом м.Харкова розгляд справи закінчено шляхом постановлено ухвали про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до судді Жовтневого районного суду м.Харкова Іванової І.В. та рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ Укрпошти» та стягнення з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 500 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, стягнення з відповідача на користь держави судових витрат.

Крім того, 23 березня 2018 року Ленінським районним судом м.Харкова постановлена ухвала про відмову ОСОБА_1 у прийнятті доповнень та уточнень по вказаній цивільній справі, поданих ним через канцелярію суду 22 березня 2018 року, та їх повернення позивачу.

19 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати і ухвалу суду від 23.03.2018 року про відмову у прийнятті доповненої та уточненої позовної заяви від 22.03.2018 року, і змінити рішення суду від 23.03.2018 року шляхом збільшення призначеної до стягнення на його користь з відповідача суми відшкодування моральної шкоди.

27 квітня 2018 року суддею-доповідачем Апеляційного суду Харківської області постановлено ухвалу про повернення скаржнику апеляційної скарги в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 23 березня 2018 року з посиланням на відсутність в частині 1 статті 353 ЦПК України серед переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення, такої ухвали. (т.3 а.с.25)

Апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження рішення суду першої інстанції розглянута і постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно даних ЄДРСР ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА-1 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 23.03.2018 року та на постанову Апеляційного суду Харківської області від 18.6.2018 року у справі №639/7673/15-ц за позовом ОСОБА-1 до ПАТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді-доповідача Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року задоволено, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Задовольняючи касаційну скаргу ОСОБА_1 суд касаційної інстанції вказував на ту обставину, що з урахуванням висновків Конституційного Суду України в рішенні від 11 грудня 2007 року у справі №11-рп/2007 щодо реалізації права особи на судовий захист та можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, в абзаці п'ятому підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 та висновку, зробленому у пункті 23 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №623/3792/15-ц, положення ст.357 ЦПК України в редакції ЗУ №2147-V111 від 03.10.2017 року треба розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Оскільки заявник ставив питання щодо оскарження ухвали про відмову в прийнятті доповнень та уточнень позовних вимог разом із питанням про оскарження рішення суду першої інстанції, яким вирішено спір по суті, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу заявнику, дійшов помилкового висновку про те, що ухвала про відмову в прийнятті доповнень та уточнень позовних вимог, не підлягає апеляційному оскарженню з підстав, що її оскарження не передбачено частиною першою статті 353 ЦПК України. (т.3 а.с.72-74)

В порядку виконання Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року в газеті «Голос України» № 185 (6940) було повідомлено про початок роботи Харківського апеляційного суду, внаслідок чого Апеляційний суд Харківської області припинив здійснювати правосуддя, нерозглянуті справи передані до новоствореного Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 січня 2019 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 23 березня 2018 року, а ухвалою від 14 січня 2019 року призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 07 лютого 2019 року в приміщенні апеляційного суду з повідомленням учасників справи про час і місце судового засідання.

Відповідач ПАТ «Укрпошта», завчасно та у передбачені процесуальним законом порядку отримавши копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та судову повістку, відзиву не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив, причину не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 23.03.2018 року скасувати, як незаконну, і постановити нове судове рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої позивачем ОСОБА_1 ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги за таких підстав.

Постановляючи 23 березня 2018 року ухвалу про відмову ОСОБА_1 у прийнятті поданих ним 22 березня 2018 року доповнень та уточнень до позовної заяви та повертаючи їх заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів дотримання ним вимог процесуального закону щодо порядку її подання.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона постановлена у відповідності із законом.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 27 ЦПК України в редакції цього Кодексу, яка діяла на час звернення ОСОБА_1 у суд з позовом, а також протягом довготривалого знаходження справи у провадженні різних судів без її вирішення по суті спору, до створення чого позивач доклав значних зусиль неодноразово доповнюючи позов та безпідставно змінюючи склад відповідачів, було передбачено, що на осіб, які беруть участь у справі позовного провадження для підтвердження позовних вимог або заперечень покладався обов'язок подавати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Такий же обов'язок покладався на сторін частиною 1 статті 131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України ( в редакції до 15.12.2017 року) передбачалося право позивача протягом усього часу розгляду справи збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а до початку розгляду судом справи по суті позивач мав право шляхом подання письмової заяви змінювати предмет або підставу позову.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладався обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності ЦПК України в редакції Закону України № 2147-V111 від 03.10.2017 року, прийняття якого є вирішальним етапом запровадженої в Україні судової реформи.

Вказані зміни обумовлені необхідністю вдосконалення процесуального законодавства з метою викорінення раніше сформованих негативних практик неналежного розгляду судових справ, зокрема, надмірною тривалістю розгляду справ та відсутність правової визначеності через практично необмежені можливості перегляду рішення суду по суті спору; відсутністю дієвих механізмів протидії зловживанням процесуальними правами, тощо.

З метою ефективної реалізації права на справедливий суд в Україні внесено зміни до норм, якими визначено обсяг прав та обов'язків учасників справи, надано визначення діянь, які можуть вважатися зловживанням процесуальними правами, визначено строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, порядок їх вчинення на певних стадіях розгляду справи та наслідки недотримання вказаних вимог.

Так, статтею 174 чинного ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов'язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Згідно ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Статтею 183 ЦПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті повертає її заявнику без розгляду.

Згідно вимог пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмірі позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно частини 5 статті 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

З матеріалів справи вбачається, що після чергового уточнення позову та пред'явлення позивачем ОСОБА_1 позовних вимог до зазначеної ним у якості співвідповідача судді Жовтневого районного суду м. Харкова Іванової І.В., Ленінський районний суд м. Харкова розпочав розгляд справи, а тому знаходився на стадії, коли позивач, згідно вимог пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України вже не мав права збільшувати або зменшувати позовні вимоги.

Однак ОСОБА_1, усупереч п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, подав 22.03.2018 року в черговий раз доповнення та уточнення до позовної заяви через канцелярію суду.

Оскільки подання доповнення та уточнення на цій стадії розгляду справи законом не передбачена, суд першої інстанції обґрунтовано постановив 23.03.2018 року ухвалу про відмову у їх прийнятті та поверненні позивачу.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про недостовірність, на його думку, інформації в ухвалі суду від 23.03.2018 року про ненадання ним доказів направлення копії заяв та доданих до неї документів з посиланням надані ним додатки, що містяться на а.с.215-217(т.), оскільки на а.с. 215 міститься заява ОСОБА_1, яка за своїм змістом не відповідає вимогам ст.183 ЦПК України, а на а.с.217 ксерокопія фрагменту його заяви на ім'я генерального директора ПАО «Укрпошта», яка не містить належним чином посвідченого посадовою особою юридичної особи запису про отримання оригіналу цього документу з вказаними в ньому додатками.

Крім того, наявність чи відсутність таких документів не впливає на законність та обґрунтованість оскарженої позивачем ухвали від 23.03.2018 року, оскільки за будь-яких обставин щодо оформлення цих документів ОСОБА_1 подав доповнення та уточнення до позову усупереч вимог п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, а тому передбачені законом підстави для скасування чи зміни ухвали суду від 23.03.2018 року відсутні.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів звертає увагу також і на ту обставину, що підставою позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є деліктні відносини, які виникли у зв'язку з неправомірними діяннями підприємства поштового зв'язку, які обмежені у часі, і кожен з вказаних ним епізодів, в тому числі і зазначені в додатковій та уточненій позовній заяві від 22.03.2018р. неправомірні, згідно заяви ОСОБА_1, невиконання керівником ПАТ «Укрпошта» вимог ЗУ «Про звернення громадян» шляхом залишення без відповіді звернення ОСОБА_1 від 30.01.2018 року, може бути самостійним предметом судового розгляду самостійної позовної заяви.

Ухвала Ленінського районного суду м.Харкова від 23.03.2018 року не перешкоджає ОСОБА_1 звертатися з таким позовом у відповідності до положень ст.4 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і на вирішення апеляційної скарги не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст. 374, 375; 381-384 ЦПК України, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2019 року

Головуючий : П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина