Справа № 195/1633/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

06.05.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 15 квітня 2010 року між її чоловіком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений та засвідчений в нотаріальному порядку Договір позики відповідно до якого ОСОБА_4 надав у борг ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн. 00 копійок строком до 15.04.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 передчасно помер. Після його смерті відкрилась спадщина на усі права та обов`язки, що належали йому і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач, як дружина, прийняла спадщину та з письмовою заявою звернулася до державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про прийняття спадщини, про що нотаріусом внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру та відкрита Спадкова справа № 56831683, номер у нотаріуса: 278/2014.

На теперішній час вона є єдиним спадкоємцем прав та обов`язків ОСОБА_4 .

За сімейними обставинами у позивача виникла потреба в грошових коштах, в кінці липня 2018 року вона зі своєю дочкою, ОСОБА_6 , поїхали на автомобілі під керуванням дочки в с. Виводово Томаківського району Дніпропетровської області до місця проживання ОСОБА_5 , де при зустрічі з його дружиною, ОСОБА_2 , з її слів стало відомо, що ОСОБА_5 помер, а його єдиним спадкоємцем є вона.

Відповідно, як спадкоємцю прав та обов`язків ОСОБА_5 , позивач звернулася до його дружини, ОСОБА_2 з письмовою вимогою повернути позичену грошову суму.

До теперішнього часу ОСОБА_2 борг не повернула. На прохання позивача про добровільне повернення боргу вона не відповідає і не реагує. Гроші повернути відмовляється.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_2 успадкувала: земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 6.4 га; грошові кошти в сумі 20 595,36 гривень; автомобіль марки ВАЗ; житловий будинок, земельну ділянку площею 0,36 га, ОСОБА_3 успадкувала: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0 га; грошові кошти в сумі 54 723,66 гривень.

Приватному нотаріусу Томаківського нотаріального округу Рудому М.Є., який веде спадкову справу, позивачем ОСОБА_1 06.02.2019 року подано претензію кредитора щодо повернення позики, яка нотаріусом направлена відповідачам.

До теперішнього часу будь яких дій щодо повернення позики з боку відповідачів не вчинено.

У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими та надав відзив.

Відповідач, ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що являється донькою покійного ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті вона разом з братом відмовились від прийняття спадщини після померлого батька на користь своєї матері ОСОБА_1 Коли мати прийняла спадщину, їм стало відомо про договір позики. Після чого вона в кінці 2018 року разом з матір`ю поїхали до ОСОБА_5 , де його дружина ОСОБА_2 повідомила що він помер.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15.04.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений та нотаріально засвідчений договір позики. Відповідно до якого ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 70 000.00 строком до 15.04.2020 року., що зокрема підтверджується п.1 договору. За пунктом 2 договору саме таку суму ОСОБА_5 зобов`язується повернути ОСОБА_4 до 15.04.2020 року в порядку та умовах передбачених цим договором. Згідно пункту 3 даного договору ОСОБА_5 зобов`язаний повернути ОСОБА_4 позичену грошову суму раніше строку, зазначеного в п.2 цього договору на його вимогу. яка повинна бути викладена позикодавцем письмово та пред`явлена позичальнику за 30 днів до виконання. Даний договір був зареєстрований в реєстрі за № 571.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 50 років.

За життя покійний ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з гр.. ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 .

Згідно актового запису про смерть № 14 від 25.10.2016 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно спадкової справи № 278/2014 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем є його дружина, ОСОБА_1

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 № 47/2017 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В даній спадковій справі відсутня вимога про повернення позики.

Згідно свідоцтв про право на спадщину від 29.05.2017 року та 20.06.2017 року ОСОБА_2 успадкувала: земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 6.4 га; грошові кошти в сумі 20 595,36 гривень; автомобіль марки ВАЗ; житловий будинок, земельну ділянку площею 0,36 га, а ОСОБА_3 успадкувала: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0 га; грошові кошти в сумі 54 723,66 гривень.

Судом також встановлено. що позивач ОСОБА_1 13.08.2018 року звернулася до ОСОБА_7 Г з письмовою вимогою про повернення грошової суми за договором позики,який був укладений 15.04.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зареєстрований за № 671, як до єдиного спадкоємця прав та обов`язків ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики від 13.08.2018 року суд, вважає неналежним та недостовірним доказом відповідно до ст. ст. 77,79 ЦПК України, оскільки в претензії зазначено, що 15.04.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений в нотаріальному порядку договір позики,зареєстрований за № АДРЕСА_1 , проте відповідно до копії договору позики від 15.04.2010 року даний договір зареєстрований зовсім за іншим номером № НОМЕР_3 . Крім цього у претензії зазначено що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його єдиним спадкоємцем прав і обов`язків є ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

ВС зазначив, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Суд зазначив, що відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

ВС роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1281 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15.

Частиною 2 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги. Відповідно до пояснень позивача та свідка ОСОБА_6 , про смерть боржника ОСОБА_5 їм стало відомо з кінця липня 2018 року зі слів дружини ОСОБА_2

Тому шестимісячний строк звернення кредитора з вимогою за спірним договором позики від 15.04.2010 року до спадкоємців, передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України розпочався з 31.07.2018 року та закінчився 31.01.2019 року.

ОСОБА_1 , успадкувавши після померлого чоловіка, ОСОБА_4 , право вимоги за даним договором позики, пропустила вказаний строк, не повідомивши належним чином ні спадкоємців, ні нотаріуса.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Аналогічні правові висновки також містяться в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16, в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року № 14-53 цс 18.

Оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті позбавляє його права вимоги до відповідача.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 526, 608, 1218, 1281, 1282ЦК України суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( паспорт серія НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (іпн. НОМЕР_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (іпн. НОМЕР_6 , яка проживає АДРЕСА_5 ) про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Дата складання повного судового рішення 15.05.2019 року

Суддя: М. В. Омеко