справа № 489/4206/19
провадження №2-з/489/43/19
УХВАЛА

26 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову

встановив:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 , що був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_4 .

Провадження у справі відкрито ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.08.2019 (суддя Рум`янцева Н.О.).

26.12.2019 від представника позивача адвоката Гроднової А.М. надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка мотивована тим, що відповідачем до розгляду справи по суті можливе відчуження квартири, а тому у разі незабезпечення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення).

Заява про забезпечення позову в порядку встановленому процесуальним законом розподілена на суддю Коваленка І.В.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідачів, в якій він просить визнати недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень нового власника.

Вказане свідчить про те, що відповідачами може бути утруднено, виконання рішення суду у разі задоволення позову та перешкоджатиме позивачу реалізації його прав, а тому захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, так як представник позивача просить накласти арешт на квартири, договір купівлі-продажу якої просить визнати недійсним.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, представником позивача викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співрозмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гроднової А.М. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 8512968, державна реєстрації власності зареєстрована 27.01.2015, заборонивши вчиняти будь-які дії, щодо відчуження вказаної квартири.

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2019.

Суддя І.В. Коваленко