ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8138/17 Номер провадження 22-ц/814/475/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Лобов О.А., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, третя особа: Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, третя особа: Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/10121/15-ц встановлено, що він не був споживачем послуг з опалення за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 з вересня 1997 року по листопад 2015 року, так як і не був власником вказаної квартири. Вказаним рішенням було відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про стягнення з нього боргу в сумі 2803,74 грн. Однак, ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії не списало з його рахунку вказану заборгованість. Відповідачем було незаконно за рахунок переплати субсидії та його поточних платежів погашено заборгованість за період з вересня 1997 року по 01 квітень 1999 в сумі 281,01 грн. Вважає, що відповідач незаконно повідомив Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про існування боргу за його особовим рахунком в період з 01 квітня 1999 року по червень 2006 року.

З урахуванням уточнення позовних вимог, просив: зобов'язати ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії провести перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1;

зобов'язати ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії повернути на особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, переплату за послуги централізованого опалення, якою було покрито заборгованість з вересня 1997 по 01 квітня 1999 року в сумі 281,01 грн та внести відповідні відомості до бухгалтерського та податкового обліку;

зобов'язати ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії списати з особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, 2803,74 грн та внести відповідні відомості до бухгалтерського та податкового обліку;

зобов'язати ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії повідомити Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відсутність заборгованості станом на 02 жовтня 2017 року за послуги з опалення в сумі 2660,55 грн;

встановити факт відсутності у ОСОБА_2 боргу за послуги з централізованого опалення після 15 вересня 2017 року станом на 01 жовтня 2017 року, визначеного згідно п.14 Постанови КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року, як підстави для не призначення субсидії;

визнати недійсним рішення ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії щодо невідображення в бухгалтерському та податковому обліках рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/10121/15-ц щодо відсутності у ОСОБА_2, особовий рахунок НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, боргу в сумі 2803,74 грн за період з вересня 1997 року по листопад 2015 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, третя особа - Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії провести перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, з урахування фактів, встановлених рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/10121/15-ц.

В іншій частині вимог відмовлено.

Непогодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на неповне встановлення обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, поросив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії зазначив, що вважає рішення законним, прийнятим без порушення норм матеріального та процесуального права. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

При подачі відзиву відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Проте відзив, разом з клопотанням надійшов до суду з порушенням строків зазначених в ухвалі про відкриття провадження по справі та після призначення справи до розгляду.

Як зазначено у відзиві та підтверджується матеріалами справи копія ухвали про відкриття провадження та апеляційна скарга були отримані відповідачем лише 22 січня 2019 року, що є поважною причиною пропуску строків встановлених судом апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для проведення судового засідання з викликом сторін в режимі відеоконференції виходячи з наступного.

Предметом оскарження є рішення суду першої інстанції у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України вказана категорії справи розглядається в апеляційному порядку без виклику учасників справи. Підстави для застосування ч. 3 ст. 369 ЦПК України відсутні. Матеріали справи містять всі необхідні докази для повного, об'єктивного розгляду справи. При цьому сторони мали можливість зазначити всі обставини, на які посилаються, та надати необхідні докази при подачі апеляційної скарги та відзиву на неї.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України закріплено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов'язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ №943822, виданого 25 листопада 2014 року Першою Кременчуцькою нотаріальною конторою за р.№5-937, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1

Рішенням Автозаводського районного судом м. Кременчука від 23 травня 2016 року відмовлено ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 2 803 грн. 74 коп. за період з вересня 1997 року по листопад 2015 року. Підставою для відмови у задоволенні позову слугувало те, що ОСОБА_2 не був споживачем послуг з опалення за вказаний ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії період з вересня 1997 року по листопад 2015 року в квартирі, так як не був її власником до 25 листопада 2014 року.

Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги «централізоване опалення» заборгованість за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1, за стягуваний період з вересня 1997 року по листопад 2015 року виникла з 01 вересня 1997 року по 01 червня 2006 року включно, тобто коли ОСОБА_2 дана квартира не належала і він не був споживачем послуг.

Як вбачається з рішення Автозаводського районного судом м. Кременчука від 23 травня 2016 року було встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 в період виникнення заборгованості був зареєстрований ОСОБА_2., який мав пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що заборгованість нарахована на особовий рахунок НОМЕР_1 розрахована з урахуванням реєстрації в квартирі особи, яка має пільги на оплату житлово-комунальних послуг, правильно прийшов до висновку про задоволення вимог позивача в частині зобов'язання ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії провести перерахунок по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Також колегія суддів погоджується з висновками викладеними в рішенні суду, що інші вимоги є похідними від вимоги про зобов'язання провести перерахунок і їх вирішення можливе лише після отримання нових відомостей за результатами проведеного перерахунку, а тому дані вимоги є передчасними. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Недоведеними є вимоги позивача про визнання недійсним рішення ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії щодо невідображення в бухгалтерському та податковому обліках рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2016 року по справі №524/10121/15-ц щодо відсутності у ОСОБА_2, особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, боргу в сумі 2803,74 грн за період з вересня 1997 року по листопад 2015 року, оскільки позивачем не було надано доказів, які б підтверджували факт прийняття такого рішення відповідачем, а також не було надано копію самого рішення.

При цьому, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на відповідь на лист від 22 лютого 2018 року № 04-33/2665, оскільки даним листом лише проінформовано позивача, що розгляд питання про перерахунок заборгованості буде розглянуто після прийняття судового рішення, тобто зазначена відповідь за своєю суттю не є рішенням про відмову в перерахунку.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2, що в 1997 році відповідач не надавав послуги з теплопостачання, оскільки на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11 серпня 2000 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької передано від КП «Кременчуктеплоенерго» розрахунки за теплову енергію по населенню по системі платежів «ВАС» з урахуванням попередніх боргів.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 07 лютого 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.А. Лобов

О.О. Панченко