Ухвала

24 грудня 2019 року

місто Київ

справа № 757/31806/18-ц

провадження № 61-46267св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Печерська районна в місті Києві державна адміністрація,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Департамент комунальної власності міста Києва,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Прокопчук Н. О., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Печерська районна в місті Києві державна адміністрація у липні 2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про витребування нежитлових приміщень з № 1 до № 7 (група приміщень № 118 А, літ. А), загальною площею 112, 9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з володіння відповідача.

Також Печерська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження та накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з № 1 до № 7 (група приміщень № 118 А, літ. А), загальною площею 112, 9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у задоволенні заяви Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року, з урахування ухвали Київського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року про виправлення описки, апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації задоволено частково. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року скасовано та постановлено нову ухвалу. Заяву Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень з № 1 до № 7

(група приміщень № 118 А, літ. А), загальною площею 112, 9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційні скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку у жовтні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року та залишити без змін ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням апеляційним судом норм процесуального права. Заявник зазначає, що апеляційний суд не врахував недоведеність факту належного спірного майна до об`єктів права власності територіальної громади міста Києва чи до власності позивача, а також те, що спірні приміщення набуто заявником на законній підставі.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Печерська районна в місті Києві державна адміністрація просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Позивач вважає висновки апеляційного суду законними та обґрунтованими, зазначає, що спірне майно неодноразово (чотири рази протягом одного року) відчужувалося від однієї особи до іншої, а тому існує ризик зміни власника спірного приміщення до вирішення справи по суті, що унеможливить виконання рішення суду.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано із суду першої інстанції копії матеріалів справи, необхідних для розгляду касаційної скарги.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Касаційне провадження підлягає закриттю як помилково відкрите, зважаючи на таке.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Однією із основних засад судочинства визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції, яким відмовлено у забезпеченні позову.

Ухвали суду щодо відмови у забезпеченні позову, зазначені у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України.

Таким чином, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову касаційному оскарженню не підлягає. Тому постанова суду апеляційної інстанції прийнята апеляційним судом за результатами перегляду такої ухвали також не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, постанова Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року, ухвалена за результатами перегляду ухвали Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року про відмову у забезпеченні позову, не переглядається в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

За таких обставин касаційне провадження за касаційною ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року підлягає закриттю як помилково відкрите.

Наведені висновки Верховного Суду щодо наявності підстав закриття касаційного провадження як помилково відкритого узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/16892/17 (провадження

№ 11-953апп18).

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження у цивільній справі за позовом Печерської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про витребування майна з чужого володіння, за заявою Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко