Головуючий у І інстанції Цокол Л.І.
Провадження №22-ц/824/1312/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3, прокуратура м. Києва, про визнання недостовірною і спростування інформації,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати недостовірною інформацію, викладену Генеральною прокуратурою України у листі від 25.02.2016 року за № 11-22909-16 на ім'я адвоката ОСОБА_4, а саме: «ОСОБА_2 під час перебування на посаді першого заступника прокурора Печерського району міста Києва був причетний до здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно учасників мирних акцій протесту під час РеволюціїГідності», та, з метою спростування недостовірної інформації, зобов'язати Генеральну прокуратуру України повідомити адвоката ОСОБА_4 про ухвалене у справі ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, рішення суду упродовж 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на його адресу 27.04.2016 року надійшов лист представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 27.04.2016 року за № 9.2/7-к261907.16-2/26-96, з додатків до якого вбачається, що у відповіді ОСОБА_3 від 25.02.2016 року № 11-22909-16 на запит адвоката ОСОБА_4 містяться відомості наступного змісту: «ОСОБА_2 під час перебування на посаді першого заступника прокурора Печерського району міста Києва був причетний до здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно учасників мирних акцій протесту під час Революції Гідності». Вказана інформація, на думку позивача, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, з огляду на те що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «мирні акції протесту», не передбачені критерії, за якими масові громадські акції відносять до мирних або немирних, відсутні будь-які нормативні посилання на приналежність окремих осіб саме до учасників таких акцій. Крім того, жодним нормативним актом начальника Департаменту Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 не наділено повноваженнями кваліфікувати будь-які акції як мирні і відносити окремих осіб до категорії учасників таких акцій.

Враховуючи вищевикладене, інформація у листі відповідача щодо діяльності ОСОБА_2 в прокуратурі Печерського району м. Києва є недостовірною, порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, в зв'язку з чим підлягає спростуванню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника Генеральної прокуратури України - Орленка А.О., останній просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

В судовому засіданні представник позивача подану апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник третьої особи - прокуратури м. Києва, в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечила та просила рішення суду залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у листі Генеральної прокуратури України від 25.02.2016 року № 11-22909-16 за підписом Начальника Департаменту кадрової роботи ОСОБА_3, адресованому адвокату ОСОБА_4, міститься інформація наступного змісту:

«ОСОБА_7 під час перебування на посаді першого заступника прокурора Печерського району міста Києва був причетний до здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях стосовно учасників мирних акцій протесту під час Революції Гідності».

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання вищевказаної інформації недостовірною та її спростування, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28 Конституції України).

Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

За положеннями ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь.

Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з»ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що інформація, наведена у листі Генеральної прокуратури України від 25.02.2016 року № 11-22909-16, відповідає дійсності. Крім того, ця інформація не є негативною та не містить будь-яких конкретних звинувачень про вчинення позивачем протиправних дій, а тому не порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2016 року до Генеральної прокуратури України надійшли звернення народного депутата України Кодоли О.М. та адвоката ОСОБА_4 щодо надання копій матеріалів особової справи ОСОБА_2, інформації про причетність позивача на посаді першого заступника прокурора Печерського району м. Києва до розслідувань кримінальних справ стосовно активістів Євромайдану, а також з інших питань.

У ході розгляду звернень установлено, що ОСОБА_2 у період з 21.11.2013 року по 22.02.2014 року здійснювалось процесуальне керівництво у ряді кримінальних проваджень, які можуть мати відношення до осіб, звільнених від кримінальної відповідальності відповідно до Закону України «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21.02.2014 року, а також до осіб, до яких застосовано повну індивідуальну амністію.

Зокрема, ОСОБА_2 здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001294 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 293 КК України.

Відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2013 року у справі №757/27323/13-к, постановленого за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження, між заступником прокурора Печерського району м. Києва ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_9 затверджено угоду про визнання винуватості, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 293 КК України.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_9 підозрювався в активній участі в групових діях, що призвели до грубого порушення громадського порядку, що мали місце 01.12.2013 року біля будівлі Адміністрації Президента України по вул. Банковій, 1, в м. Києві.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року ОСОБА_9 звільнено від призначеного вироком суду від 11.12.2013 року покарання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року задоволено заяву прокуратури м. Києва про перегляд рішень за нововиявленими обставинами. Скасовано вирок Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2013 року та ухвалу цього ж суду від 31.01.2014 року у кримінальному провадженні №0001294 стосовно ОСОБА_9 Відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості між ОСОБА_9 та заступником прокурора Печерського району м. Києва ОСОБА_2 Матеріали кримінального провадження №0001294 повернуто прокурору м. Києва для продовження досудового розслідування.

У подальшому, 14.04.2014 року зазначене кримінальне провадження закрито прокуратурою м. Києва на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За результатами розгляду зазначених звернень Генеральною прокуратурою України в межах чинного законодавства народному депутату України та адвокату надано запитувану інформацію за виключенням відомостей з обмеженим доступом.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що висловлена у листі інформація не є недостовірною, оскільки вона лише констатує факт виконання позивачем його службових обов'язків з підтримання обвинувачення у судовому процесі, та підтверджується перевіреними судом доказами.

Правильним є і висновок суду про те, що інформація, надана відповідачем на запит адвоката, не порушує особисті немайнові права позивача, що є обов'язковим елементом юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об'єктивну оцінку у своєму рішенні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: