ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Херсон

справа № 766/5624/19

провадження № 22-ц/819/1878/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області в складі судді Прохоренко В.В. від 24 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини доходу, отриманого від підприємницької діяльності,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення частини доходу, отриманого від підприємницької діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 24 листопада 2001 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 27 червня 2018 року розірвано у судовому порядку.

При цьому судом було встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 01.01.2016 року.

В період шлюбу сторонами за спільні сумісні кошти придбано нерухоме майно, право власності на яке в основному було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , яка з 21 грудня 2007 року за їх спільною домовленістю зареєструвала підприємницьку діяльність за КВЕДом «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» та спірне нерухоме майно надала в оренду.

З часу припинення шлюбних відносин (01 січня 2016 року) ОСОБА_2 продовжувала здійснювати відповідну діяльність та отримувала доходи від надання в оренду спільного сумісного майна.

Посилаючись на те, що підприємницьку діяльність відповідач здійснювала за рахунок майна подружжя, а тому доходи, отримані нею як підприємцем, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, позивач просив у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на його користь Ѕ частину доходів від підприємницької діяльності останньої в розмірі 999 000 грн.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 766/12340/17 за її позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до неї про поділ майна подружжя, з тих підстав, що предметом позову у вказаній справі, в тому числі, є спірне нерухоме майно.

Ухвалою суду від 24 вересня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 766/12340/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі зроблені без врахування того, що зібрані в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема належність отриманих відповідачем доходів від здійснення підприємницької діяльності до об`єкта права спільної сумісної власності подружжя.

Також зазначив, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 її доводи не визнала, висновки суду вважає правильними та законними.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про необхідність зупинення провадження у справі мотивовано тим, що предметом розгляду в даній справі є доходи від підприємницької діяльності одного із подружжя, а саме: орендна плата з об`єктів нерухомості, які є предметом розгляду у цивільній справі про поділ спільного майна сторін як подружжя.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яку відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши його у постанові від 07 жовтня 2015 року, справа №6-1367цс15. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 20.03.2019 року.

Провадження у справі за зазначеною заявою відкрито 02.04.2019 року, підготовче засідання призначено судом на 24.09.2019 року, однак у зв`язку із зупиненням провадження у справі засідання відкладено.

Отже, в порушення визначених статтею 210 ЦПК України строків справа перебуває на стадії підготовчого провадження.

Згідно із пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України, якою керувався суд, зупиняючи провадження у справі, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суть спірних правовідносин у даній цивільній справі полягає у вирішенні питання щодо визнання доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності одним із подружжя за рахунок спільного майна подружжя, об`єктом права спільної сумісної власності, а предметом спору іншої цивільної справи, в якій скаржник приймає участь як відповідач за первісним позовом та як позивач за зустрічним позовом, є поділ майна, в тому числі і об`єктів нерухомості, від надання яких в оренду ОСОБА_2 отримує ці доходи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України не проаналізував та в судовому рішенні не зазначив, із яких підстав зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, в той час, як в обох наведених справах, що розглядаються в порядку цивільного судочинства, мова йде про поділ майна подружжя. При цьому від застосованих судом способів та порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в іншій справі не залежить можливість розгляду даної справи, яка має самостійний -предмет (доходи від спільного майна в період фактичного припинення шлюбних відносин). Також відсутні підстави вважати, що в цій іншій справі будуть вирішуватися питання, які стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, оскільки обставини щодо статусу нерухомого майна як спільного майна подружжя, підлягають доведенню в обох справах. Кожна із сторін не позбавлена можливості доводити обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, окремо у кожній із наведених вище справ, враховуючи, що ці справи не містять основних і похідних вимог (від способу поділу майна подружжя в натурі не залежить право одного із подружжя на отримання доходу від цього майна іншим із подружжя в період припинення шлюбних відносин).

В той же час, на думку колегії суддів, та обставина, що зазначені цивільні справи є справами, у яких беруть участь одні і ті ж сторони та позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення і поданими доказами, давала підстави для об`єднання позовів у порядку, визначеному статтею 188 ЦПК України, однак вказана процесуальна дія судом не здійснена.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі та вважає, що висновок суду з цього приводу є помилковим, тому постановлена ним ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна