Сквирський районний суд Київської області
Справа № 2-78/11
Провадження № 6/376/23/2019
У Х В А Л А

"30" серпня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

за участю секретаря Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Незалежна Сервісна Компанія» про видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Гуримський О.В. звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В обгрунтування заяви вказав, що 21.03.2011 року на рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі №2-78/11 ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія», правонаступником якої є ПрАТ «Незалежна Сервісна Компанія» було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до ВДВС Сквирського РУЮ.

30.05.2016 року у виконавчому провадженні №49712485 постановою державного виконавця ВДВС Сквирського РУЮ вищевказаний виконавчий лист Сквирського районного суду Київської області №2-78/11 від 21.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Незалежна Сервісна Компанія» у розмірі 2500 грн. 88 коп.

Заявник вказує, що станом на 18.06.2019 року оригінал виконавчого листа від 21.03.2011 року №2-78/11 про стягнення коштів на адресу стягувача не надходив, рішення суду боржником в повному обсязі не виконано.

Тому, на підставі вищевказаного представник заявника адвокат Гуримський О.В. звертається до суду та просить:

Поновити ПрАТ «Незалежна Сервісна Компанія» строк для пред`явлення виконавчого листа на рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі №2-78/11 до виконання.

Видати ПрАТ «Незалежна Сервісна Компанія» дублікат виконавчого листа на рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі №2-78/11.

Учасники судового розгляду в судове засідання не зявились, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату виконавчого документу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

09.03.2011 року Сквирський районним судом Київської області було винесено рішення у цивільні справ №2-78/2011 за позовом ВАТ «Незалежна Страхова Компанія» до ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування та стягнуто з відповідача на користь позивача 2500,88 грн. компенсації здійснених страхових виплат (а.с.53-54).

21.03.2011 року згідно супровідного листа на адресу ПАТ «Незалежна Страхова Компанія» Сквирським районним судом було надіслано виконавчий лист про стягнення компенсації здійснених страхових виплат для виконання (а.с.56).

Згідно листа №6818 начальника Сквирського РВ ДВС від 03.06.2019 року 30.05.2016 року державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчих листів стягувачу та направлено рекомендованим листом стягувачу постанови та виконавчіі документи (а.с.72).

Із змісту п.п. 17.4 п.1 Перехідних положень ЦПК України вбачається, що у разі втрати виконавчого документа саме суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України "Про виконавче провадження" строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2011 року видано виконавчий документ № 2-78/2011 року. Після цього, стягувач протягом більше 5 років не цікавився ходом виконання цього рішення. Це випливає із змісту заяви представника заявника, в якій було зазначено про втрату виконавчого документа. Однак, відомостей про звернення за попередні 2011-2018 роки до державної виконавчої служби з приводу інформації про хід виконання виконавчого документу заявник не надав.

Заявником не надано жодного доказу про те, що виконавчий лист було втрачено.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Стягувач, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх працівників, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Стягувач, який не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження. З цим погодився Верховний Суд, відмовляючи ухвалою від 23 липня 2018 року у відкритті касаційного провадження у справі за заявою АТ КБ "Приватбанк" в аналогічній справі за касаційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2017 року та на постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року (справа 32-988/10, провадження №61-39843ск18).

Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що стягувач не довів втрату виконавчого листа, а тому і підстави для видачі дублікату виконавчого документу № 2-78/2011 року та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого документу до виконання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81,120,127,247,258 - 260, 354, 433 ЦПК України, п.п. 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження , суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву з Приватного акціонерного товариства «Незалежна Сервісна Компанія» про видачу дубліката виконавчого документа залишити без задоволення.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О. М. Коваленко