ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1371/19 Справа № 201/1071/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_2, третя особа - Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю та скасування арешту, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Соборний ВДВС міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетроовській області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю та скасування арешту.

Вказували, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №5883382 від 29 листопада 2007 року, відповідно до якого вони зобов'язалися надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 79.000 доларів США, а останній, в свою чергу, зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити їм проценти за користування кредитом у розмірі 12.50% та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 29 листопада 2022 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №58833825 від 29 листопада 2007 року між банком та позичальником укладено договір іпотеки №5883507 від 29 листопада 2007 року, зареєстровано в реєстрі №554, де предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: об'єкт житлової нерухомості, квартира, загальною площею 71.9 кв.м, житловою площею 46.5 кв.м, адреса місця знаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_1.

Зазначали, що на підставі заяви іпотекодержателя та вищевказаного договору іпотеки №5883507 від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №554, 09 червня 2017 року державним реєстратором Жук В.М. КП «Реєстратор речових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, в приватну власність банку, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором прийнято відповідне рішення №35715099 та внесено відповідні записи про право власності за №20950400. Однак, як стало їм відомо з Інформаційної довідки №94128162 від 09 серпня 2017 року, на вказану нерухомість накладено арешт Соборним (Жовтневим) відділом державної виконавчої служби м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, про що свідчить: запис про обтяження №20950837, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ; запис про обтяження №20950756, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ; запис про обтяження №10263170, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

На думку банку третьою особою неправомірно накладено арешт на вищевказане нерухоме майно, а у зв'язку зі зміною 09 червня 2017 року власника вищевказаного нерухомого майна арешт, накладений 18 вересня 2010 року, підлягає скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнень, просили суд скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, накладеного Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на майно, що належить позивачу, а саме: об'єкт житлової нерухомості, квартира, загальною площею 71,9 кв.м, житловою площею 46,5 кв.м, адреса місця знаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_2, для чого виключити наступні записи:

- запис про обтяження №20950837, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ;

- запис про обтяження №20950756, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ;

- запис про обтяження №20950170, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Віднести на Соборний ВДВС міста Дніпро ГУЮ у Дніпропетровській області витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2018 року в задоволенні позову ПАТ "Перший український міжнародний банк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, задовольнивши заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, пославшись на ч.1 ст.287 КАС України не врахував, що саме цивільним законодавством України визначений порядок захисту прав власника у зв'язку з накладенням арешту на його майно, який полягає у зверненні до суду в порядку цивільного судочинства; наявність арештів майна, що належить ПАТ "ПУМБ" порушує права позивача та обмежує його у праві власності; позивач не ставив питання про визнання дій відповідача незаконними або відшкодування за його рахунок шкоди.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» (позивач, іпотекодержатель), та ОСОБА_2 (позичальник, іпотекодавець) укладено кредитний договір №5883382 від 29 листопада 2007 року, відповідно до якого позивач зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 79.000 доларів США, а останній, в свою чергу, зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 12.50% та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 29 листопада 2022 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №58833825 від 29 листопада 2007 року, між позивачем та позичальником було укладено договір іпотеки №5883507 від 29 листопада 2007 року, зареєстровано в реєстрі №554, де предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: об'єкт житлової нерухомості, квартира, загальною площею 71.9 кв.м, житловою площею 46.5 кв.м, адреса місця знаходження предмета іпотеки: АДРЕСА_1.

На підставі заяви іпотекодержателя та вищевказаного договору іпотеки №5883507 від 29 листопада 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №554, 09 червня 2017 року державним реєстратором Жук В.М., КП «Реєстратор речових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, в приватну власність позивачу, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором прийнято відповідне рішення №35715099 та внесено відповідні записи про право власності за №20950400.

Відповідно до Інформаційної довідки №94128162 від 09 серпня 2017 року на вказану нерухомість накладено арешт Соборним (Жовтневим) відділом державної виконавчої служби м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області про що свідчить: запис про обтяження №20950837, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ; запис про обтяження №20950756, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ; запис про обтяження №10263170, тип обтяження: арешт нерухомого майна, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: В8, виданий 17 вересня 2010 року, видавник: Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень статті 37 Закону «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 4.7 договору іпотеки №5883507 від 29 листопада 2007 року (а.с.14) передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки.

Згідно п.4.7.2 зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

З матеріалів справи, а саме: відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17), вбачається, що 09 червня 2017 року позивач став власником предмету іпотеки - квартири по АДРЕСА_1 в м.Дніпро на підставі договору іпотеки №883507 від 29 листопада 2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування записів про обтяження спірної квартири від 17 вересня 2010 року, внесених державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження В8, виданої 17 вересня 2010 року, оскільки внесення таких записів відбулося значно раніше ніж позивач набув права власності на спірну квартиру, доказів, що відповідне виконавче провадження є закінченим, позивачем не надано. Крім того, позивачем не з'ясовано в інтересах якої особи накладено арешт на спірне іпотечне майно 18 вересня 2010 року та безпідставно не зазначено вказану особу як співвідповідача у даній справі, оскільки вимоги позовної заяви безпосередньо впливають на її права.

Інші обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.