ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2126/16-ц Номер провадження 22-ц/814/51/19Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючи на те, що між банком та відповідачем у листопаді 2007 року було укладено кредитний договір за № 0, на виконання якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 40000 дол. США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13,9 % річних.Проте відповідач належним чином свої обов'язки не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 29 березня 2016 року, яка складається: - із заборгованості за простроченим кредитом 23963,35 дол. США; - із заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 2653,32 дол. США.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у розмірі 246,24 грн. за період з 23 березня 2015 року по 29 березня 2016 року та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року провадження у справі було зупинено до розгляду іншої цивільної справи (а.с. 63).

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року провадження у справі було відновлено (а.с. 83).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за № 0 від 16 листопада 2007 року станом на 29 березня 2016 року, яка складається із: - заборгованості за простроченим кредитом 23963,35 дол. США; - заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 2653,32 дол. США.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у розмірі 246,24 грн. за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2016 року, та кошти у повернення сплаченого судового збору в сумі 10496,04 грн.

Непогодившись з даним рішенням його оскаржила ОСОБА_2, в апеляційній скарзі зазначила, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого Банк надав, а відповідач прийняла та зобов'язалася належним чином використовувати умови договору і повернути Банку кредит в іноземній валюті в сумі 40 000 доларів США, сплатити проценти, комісію в порядку та на умовах, визначених договором. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 13,9 % річних.

Відповідно до п. 1.2.2 договору, позичальник зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 договору на підставі п. п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 договору.

Позичальник зобов'язався повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов Договору на рахунок АКІБ «УкрСиббанк».

16 лютого 2009 року між Банком та позичальником укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 0, відповідно до якої сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за Договором: позичальник зобов'язувався повернути кредит в повному обсязі в термін не пізніше 15 листопада 2022 року, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору.

У цей же день, також, була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 0, відповідно до якої сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди № 2, позичальник з дати підписання цієї угоди зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 427 доларів США.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відтак, суд першої інстанції правильно встановив, що станом на 29 березня 2016 року сума заборгованості за кредитом складається з: заборгованості за простроченим кредитом 23963,35 дол. США; - заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 2653,32 дол. США.; - суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом у розмірі 246,24 грн. за період з 30 березня 2015 року по 29 березня 2016 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з позицією викладеною в рішенні суду, а саме щодо неприйняття до уваги висновку судової економічної експертизи, яка була проведена судовим експертом Ліхтіною Л.Р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним у зв'язку з тим, що експертом не було конкретно визначено розміри сум, які були сплачені відповідачем у погашення кредиту, та сум фактичної наявної заборгованості відповідача перед банком за умовами кредитного договору (а.с. 122-124). Крім цього, висновок експерта виходить за межі поставлених на вирішення судово-економічно експертизи питань.

За вказаних обставин, суд прийшов до правильного висновку про задоволення позову враховуючи, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Колегія суддів звертає увагу, що всі доводи апеляційної інстанції спрямовані на визнання договору неукладеним та недійсним.

Проте, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсиббанк» про визнання неукладеним кредитного договору відмовлено.

Також, матеріали справи не містять відомостей про визнання кредитного договору № 0 від 16 листопада 2007 року недійсним в судовому порядку, так як і підстав визнання його нікчемним.

За даних обставин колегія суддів не може розглядати питання, щодо недійсності правочину, як підставу для відмови в задоволенні позову.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2 на те, що судом першої інстанції було порушено її право на доступ до правосуддя, а саме 29 серпня 2018 року справа була розглянута без її участі та участі її представника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановлений законом порядок, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 167)

29 серпня 2018 року до суду першої інстанції надійшла заява від представника відповідача - ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю в іншому судовому засіданні. Проте, жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано. А тому ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2018 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що сама відповідач - ОСОБА_2 до суду також не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

При цьому, слід звернути увагу, що справа перебувала в провадження суду першої інстанції з квітня 2016 року, відповідач та її представник брали участь при її розгляді та мали можливість вказати доводи, на які вони посилаються, заперечення та подати докази. Також відповідач не позбавлена можливості подати докази до суду апеляційної інстанції, проте даним правом ОСОБА_2 не скористалася.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Крім того, оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2018 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, у зв'язку з закінченням розгляду справи з скаржника підлягає стягненню на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 14738 грн. 52 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2018 року- залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 14738 грн. 52 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 10 січня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко