Справа № 127/2-973/09
Провадження № 22-ц/801/125/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 рокуСправа № 127/2-973/09м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

стягувач : Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

боржник : ОСОБА_3,

боржник : ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача в частині щодо боржника ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Венгрин О. О., дата складання повного тексту ухвали 12 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулось у суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження- стягувача в частині щодо боржника ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву обгрунтовано тим, що на виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Замостянський ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-973/09, виданого Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 27-542/07-ШД.

25 травня 2018 року укладено договір № 000110-а про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», перейшло до ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», в тому числі і щодо боржника ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» просило замінити сторону виконавчого провадження із ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_3

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2018 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у цивільній справі № 2-973/09 за позовом ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині щодо боржника ОСОБА_3

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що так як ТОФ ФК «Кредит-Капітал» відповідно до договору №000110-а від 25 травня 2018 року набуло право вимоги до ОСОБА_3, тому наявні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження стягувача із ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_3.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що додаток № 1 до договору № 000110-а про відступлення права вимоги від 25 травня 2018 року є неналежним доказом у справі, оскільки не містить інформацію про те, що право вимоги за договором № 27-542/07-ШД від 19 вересня 2007 року щодо боржника ОСОБА_3 перейшло від ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ТОВ ФК «Кредит-Капітал».

Зазначає, що форма додатку не відповідає формі договору, не містить підпису уповноваженої особи ПАТ КБ «Банк Фінанси та Кредит» та печатки. Крім цього, в порушення вимог договору, ТОВ ФК «Кредит Капітал» не довів до відома ОСОБА_3 обставину щодо відступлення права вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що в договорі про відступлення права вимоги № 000110-а від 25 травня 2018 року сторони погодили, що реєстр прав вимог за формою встановленою у додатку № 1 до даного договору передається банком новому кредитору в день укладання цього договору та містить актуальну інформацію станом на дату укладання цього договору. Додатки до договору є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 3 договору ОСОБА_3 була повідомлена належним чином про зміну кредитора та про відступлення права вимоги за кредитними договорами шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті АТ «Банк «Фінанси та Кредит» протягом 2 робочих днів.

У судовому засіданні апелянт та її адвокат підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представники інших сторін в судове засідання не заявились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та її адвоката, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 13 липня 2009 року у цивільній справі № 2-973-09 стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 27-542/07-ШД від 19 вересня 2007 року в розмірі 52299,17 грн, 522,99 грн судового збору, 250,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. /т. 1 а. с. 89/

25 травня 2018 року укладено договір № 000110-а про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», перейшло до ТОВ ФК «Кредит-Капітал», в тому числі і по договору № 27-542/07-ШД від 19 вересня 2007 року щодо боржника ОСОБА_3 /т. 2 а. с. 5-7, 8/

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові відстави для її задоволення, оскільки відповідно до договору № 000110-а про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», перейшло до ТОВ ФК «Кредит-Капітал», в тому числі і по договору № 27-542/07-ШД від 19 вересня 2007 року щодо боржника ОСОБА_3

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Не може бути перешкодою для заміни сторони правонаступником, а є, згідно частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».

Аргументи апеляційної скарги про те, що додаток № 1 до договору № 000110-а про відступлення права вимоги від 25 травня 2018 року є неналежним доказом у справі, оскільки не містить інформацію про те, що право вимоги за договором № 27-542/07-ШД від 19 вересня 2007 року щодо боржника ОСОБА_3 перейшло від ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ТОВ ФК «Кредит-Капітал», крім цього, форма додатку не відповідає формі договору, не містить підпису уповноваженої особи ПАТ КБ «Банк Фінанси та Кредит» та печатки, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування ухвали суду, адже в договорі про відступлення права вимоги № 000110-а від 25 травня 2018 року сторони погодили, що реєстр прав вимог за формою встановленою у додатку № 1 до даного договору передається Банком новому кредитору в день укладання цього договору та містить актуальну інформацію станом на дату укладання цього договору. Додатки до договору є його невід'ємною частиною. Доказів, що даний договір є недійсним суду надано не було.

За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви.

На підтвердження того факту, що боржник ОСОБА_3 була належним чином попереджена про зміну кредитора та про відступлення права вимоги свідчить повідомлення - вимога від 25 травня 2018 року адресована ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 09 січня 2019 року.