єдиний унікальний номер справи 531/160/19
номер провадження 4-с/531/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 при здійсненні примусового виконання виконавчого провадження №57936001, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій просив: 1) визнати дії державного виконавця по складанню довідки-розрахунку заборгованості по аліментах неправомірною та скасувати; 2) визнати постанову державного виконавця від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України незаконною та скасувати; 3) визнати постанову державного виконавця від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання незаконною та скасувати; 4) визнати постанову державного виконавця від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії незаконною та скасувати; 5) визнати постанову державного виконавця від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами незаконною та скасувати; 6) визнати постанову державного виконавця від 16 січня 2019 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 незаконною та скасувати; 7) визнати повідомлення державного виконавця від 16 січня 2019 року про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників неправомірним та скасувати.

Скаргу обґрунтовано тим, що, на думку ОСОБА_1, державний виконавець: не вірно, не з дати предявлення виконавчого документа до виконання, розраховав заборгованість; оскаржувані постанови є передчасними; скаржник не має у своїй власності нерухомого майна, що не зясовано державним виконавцем при винесенні постанови про арешт його майна, і накладено арешт на майно однофамільця боржника; відкрито виконавче провадження відносно скаржника, тоді як у виконавчому документі боржника вказано як ОСОБА_5

На підставі викладеного, скаржник просить задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні скаржник та його представник повністю підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Старший державний виконавець Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 до суду не зявилась, причини неявки не повідомила.

Від начальника Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи буз участі представника. Проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у доданому відзиві.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги з підстав, викладених у наданій суду заяві, а також просила стягнути зі скаржника понесені стягувачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1800 грн.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, для чого зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положення ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюють, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В той же час, п. 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція), конкретизовано, що державний виконавець виносить вмотивовані постанови, передбачені п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Тобто, в даному випадку, постанови державного виконавця, винесені 17 січня 2019 року, передбачені п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», є передчасними та підлягають скасуванню.

Інші твердження скаржника не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на законі, так як: розмір заборгованості розраховано державним виконавцем у відповідності до положень ст. ст. 194, 195 СК України; арешт на майно накладено державним виконавцем на підставі спеціальної норми, передбаченої ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», з ідентифікацією боржника не тільки за прізвищем, імям та по-батькові, а і за реєстраційним номером облікової картки платника податків; державним виконавцем, на підставі положень ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження», правомірно, після зясування остаточного розрахунку заборгованості, внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Щодо твердження скаржника про те, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства, з перевищенням повноважень, без правових на те підстав відкрито виконавче провадження та винесено обмеження щодо боржника ОСОБА_1, в той час коли згідно виконавчого листа №531/1649/2013, виданого Карлівським районним судом Полтавської області, аліменти стягнуто з ОСОБА_5, то в цій частині суд вважає, що наявна лише технічна описка, оскільки, відповідно до вище вказаного виконавчого листа, аліменти стягнуто саме з ОСОБА_1

Тобто, в частині: визнання дій державного виконавця по складанню довідки-розрахунку заборгованості по аліментах неправомірною та скасувати; визнання постанови державного виконавця про арешт майна боржника ОСОБА_1 від 16 січня 2019 року незаконною та скасувати; визнання повідомлення державного виконавця про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників від 16 січня 2019 року неправомірним та скасування, скарга задоволенню не підлягає.

Щодо заяви представника стягувача про відшкодування витрат стягувача на професійну правничу допомогу в розмірі 1800 грн., суд, на підставі положень ст. ст. 137, 452 ЦПК України, підлягає частковому задоволенню та стягненню зі скаржника половини суми витрат стягувача на професійну правничу допомогу, оскільки вимоги скарги задоволені частково і пропорції задоволених вимог точно визначити неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 при здійсненні примусового виконання виконавчого провадження №57936001: 1) від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України; 2) від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; 3) від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; 4) від 17 січня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Заяву представника стягувача про відшкодування витрат стягувача на професійну правничу допомогу задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_7, РНОКПП НОМЕР_2, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 900 (девятсот) гривень 00 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 лютого 2019 року.

Суддя