Справа № 463/5506/15-ц
Провадження № 2/463/49/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаш В.Я.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові за правилами загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, який до початку розгляду справи уточнив, та остаточно просив стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як солідарних боржників за рахунок коштів та майна, що їм належить, та з відповідача ОСОБА_7 як солідарного боржника із відповідачем ОСОБА_5 за рахунок коштів та майна, що йому належить, суму боргу за кредитним договором № 1100 від 28.12.2007 в розмірі 3181202,19 грн., з яких 2189941,81 грн. боргу за кредитом, в тому числі 172000 грн. простроченої заборгованості, 663166,34 грн. заборгованості по відсотках, 328094,04 грн. нарахованих штрафних санкцій. Позов мотивує тим, що 28.12.2007 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» в особі Центральної Філії ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 укладено зазначений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 240000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути в термін до 27.12.2012 року під 12 % річних. При цьому відповідно до п. 4.1 кредитного договору повернення суми кредиту мало здійснюватися щомісячно рівними частинами по 5000 доларів США, починаючи 01.01.2009, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. 14.09.2009 між банком та ОСОБА_5 укладено додатковий договір, за умовами якого сторони змінили валюту зобов'язання з долара США на гривню та продовжили термін кредитування до 27.12.2022, а заборгованість позичальника за кредитним договором на дату підписання додаткового договору становила 2193941,81 грн. Розмір процентів за користування вищезазначеною сумою кредиту встановлено 18 % річних. Сума щомісячного платежу встановлена згідно наступного графіка: починаючи з 01.09.2009 по 31.12.2011 4000 грн. (29 траншів), а з 01.01.2012 по 30.11.2022 - 13368 грн. (131 транш), останній платіж дорівнює залишку заборгованості за кредитом. Всупереч цьому, ОСОБА_5 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором. Позивачем 14.05.2013 їй було надіслано вимогу в добровільному порядку сплатити суму заборгованості, що станом 23.04.2013 становила 3181202,19 грн. та складається із сум, які є предметом позову. Однак станом на сьогодні ОСОБА_5 не вчинено належних дій щодо погашення суми заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 14.09.2009 між ВАТ «Кредобанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався нести перед кредитором солідарну відповідальність (п. 2.5 договору поруки) разом із позичальником за невиконання останнім своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором. На виконання п. 2.2 вищевказаного договору поруки 14.05.2013 кредитором було надіслано відповідачу ОСОБА_3 вимогу про сплату заборгованості. Аналогічно у забезпечення виконання кредитних зобов'язань 14.09.2009 між ВАТ «Кредобанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, та 14.05.2013 кредитором було надіслано ОСОБА_6 вимогу про сплату заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечила, пояснивши, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2017, у справі №463/3657/16-ц визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором від 14.09.2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за кредитним зобовязанням ОСОБА_5, що виникають із кредитного договору № 1100 від 28.12.2007 року, та визнано припиненою поруку ОСОБА_6 за договором від 14.09.2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_6, перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за кредитним зобовязанням ОСОБА_5, що виникають із кредитного договору № 1100 від 28.12.2007 року. Таким чином, правові підстави для задоволення позову до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6 як поручителів за припиненим зобовязанням відсутні. Стосовно позовних вимог до відповідача ОСОБА_5, то її представником подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, яка є підставою для відмови у позові до неї.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Одночасно представником відповідача ОСОБА_5 27.10.2017 до суду було подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій він просив відмовити у задоволення позову до ОСОБА_5 з підстав пропуску строків позовної давності. Подану заяву мотивує тим, що ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 вже звертався із позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.12.2007 № 1100 (надійшов до суду 15.12.2011), який був повернутий позивачу ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.01.2012. Одночасно попередник позивача у спірних правовідносинах ПАТ «Кредобанк» звертався до відповідачів із вимогами від 28.01.2010 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, які були вручені відповідачам 01.02.2010. Вказана обставина також встановлена у рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2017, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2017. Таким чином, строк виконання зобовязання за кредитним договором настав 03.03.2010 (п. 4.10 кредитного договору). Однак із цим позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до суду через понад чотири роки, а саме 23.04.2014, тобто із пропуском строку позовної давності, що є підставою длявідмови у позові.

Позовна заява надійшла до суду 25.04.2014. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 28.04.2014 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 27.04.2015 позов в частині вимог до МППВКФ «Гелікон» залишено без розгляду. Ухвалою від 23.09.2015 справу направлено за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова. Після призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 01.06.2018 ухвалою від 04.06.2018 справу прийнято до провадження судді Мармаша В.Я. Ухвалою суду від 18.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Остання заява про уточнення позовних вимог подана до суду 04.08.2016. Заява про застосування строків позовної давності подана до суду 27.10.2017. Всі наявні у справі докази були надані сторонами або витребувані судом.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволення позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.12.2007 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та відповідачем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 1100, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 240000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути в термін до 27.12.2012 року під 12 % річних. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору повернення суми кредиту мало здійснюватися щомісячно рівними частинами по 5000 доларів США, починаючи 01.01.2009, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

14.09.2009 між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 укладено додатковий договір, за умовами якого сторони змінили валюту зобов'язання з долара США на гривню та продовжили термін кредитування до 27.12.2022, а заборгованість позичальника за кредитним договором на дату підписання додаткового договору становила 2193941,81 грн. Розмір процентів за користування вищезазначеною сумою кредиту встановлено 18 % річних. Сума щомісячного платежу встановлена згідно наступного графіка: починаючи з 01.09.2009 по 31.12.2011 4000 грн. (29 траншів), а з 01.01.2012 по 30.11.2022 - 13368 грн. (131 транш), останній платіж дорівнює залишку заборгованості за кредитом.

На підставі договору факторингу від 29.11.2011, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та позивачем, до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором від 28.12.2007 № 1100.

У звязку невиконанням позичальником ОСОБА_5 своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 23.04.2013 перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3181202,19 грн., що складається з 2189941,81 грн. боргу за кредитом, 663166,34 грн. заборгованості по відсотках, 328094,04 грн. нарахованих штрафних санкцій, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку позивача.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 14.09.2009 між ВАТ «Кредобанк», ОСОБА_5, ОСОБА_3 та між ВАТ «Кредобанк», ОСОБА_5, ОСОБА_6 були укладені договори поруки, за умовами яких поручителі зобов'язалися нести перед кредитором солідарну відповідальність (п. 2.5 договору поруки) разом із позичальником за невиконання останнім своїх зобов'язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором.

Разом із тим, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2017, що набрало законної сили, у справі №463/3657/16-ц визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором від 14.09.2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за кредитним зобовязанням ОСОБА_5, що виникають із кредитного договору № 1100 від 28.12.2007 року, та визнано припиненою поруку ОСОБА_6 за договором від 14.09.2009 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_6, перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за кредитним зобовязанням ОСОБА_5, що виникають із кредитного договору №1100 від 28.12.2007 року. Таким чином, правові підстави для задоволення позову до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6 як поручителів за припиненим зобовязанням відсутні.

В частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 в задоволенні позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За змістом ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ч. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4.9, 4.10 кредитного договору банк у випадках невиконання позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до оплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

Як встановлено судом, що підтверджується копіями документів із матеріалів цивільної справи № 2/1326/1418/2012 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3М,, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.12.2007 № 1100 (надійшла до суду 15.12.2011), яка була повернута позивачу ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.01.2012, попередник позивача у спірних правовідносинах ПАТ «Кредобанк» звертався до відповідачів із вимогами від 28.01.2010 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, які були вручені відповідачам 01.02.2010. Вказана обставина також встановлена у рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 17.03.2017, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2017. Таким чином, строк виконання зобовязання за кредитним договором настав 03.03.2010 (п. 4.10 кредитного договору). Однак із цим позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до суду через понад чотири роки, а саме 23.04.2014, тобто із пропуском строку позовної давності. Відповідач ОСОБА_5 у заяві від 27.10.2017 наполягала на застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності, а тому суд відмовляє у позові до неї із цих підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 262, 266, 267, 526, 527, 530, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

у х в а л и в:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Повний текст рішення складено і підписано 13.02.2019.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», , м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7;

Відповідачі: ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, м. Львів, вул. Левинського, 14/7; ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, м. Львів, вул. Сушко-Скачівської, 25; ОСОБА_6, реєстраційний номер НОМЕР_3, м. Львів, Листопадового Чину, 12/4.

Суддя: В.Я. Мармаш