Справа № 449/1203/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі :

судді: Борняк Р.О.

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітніх дітей, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітніх дітей:сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 5000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що 20.04.2005 року, вони із відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області.

Від спільного подружнього життя є четверо дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач з червня 2018 року проживає окремо від них з дітьми, за своїм місцем реєстрації, бачиться з дітьми один раз на тиждень, самоусунувся від їх виховання, кошти на утримання дітей дає в обмеженій кількості і тоді коли сам вважає за потрібне, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Участі у додаткових витратах на дітей відповідач не бере.

Звертає увагу, що відповідач працює спеціалістом Міського відділу ДРАЦС РС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, однак точний розмір його заробітної плати їй невідомий, як і невідомо чи має відповідач інші доходи окрім заробітної плати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, однак подав заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів та просить задовольнити позов частково та проводити стягнення аліментів в розмірі 1000 грн., на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтв про народження серії 1-СГ №180029 від 27.11.2008 р., серії 1-СГ №240446 від 31.03.2010 р., серії 1-СГ №308511 від 16.12.2011 р., та серії 1-СГ №536816 від 21.02.2017 р., батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,,є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно довідки про доходи №272 від 20.12.2018 р., виданої гр. ОСОБА_3 тарасу Ярославовичу, загальна сума доходу останнього за період червень 2018 - листопад 2018 за винятком аліментів, становить 88 093, 79 грн.

Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не надає дітям належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання малолітніх дітей:сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,.

Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітні діти проживають разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи вік дітей, матеріальний стан відповідача, оскільки такий працює, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття,оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком, як матері так і батька.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою вул. В. Стуса, 40 Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 88/60, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою вул. В. Стуса, 40 Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 88/60, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою вул. В. Стуса, 40 Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 88/60, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою вул. В. Стуса, 40 Перемишлянського району Львівської області на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 88/60, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Борняк Р.О.