Справа № 583/3080/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Шаміладзе В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Охтирці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

В с т а н о в и в :

03.08.2018 р. позивач звернулася у суд до відповідача із зазначеним позовом прохаючи таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що вищезазначене житло належить їй на праві власності на підставі договору довічного утримання. Із відповідачем вона на протязі тривалого часу проживала в цивільному шлюбі від якого мають спільну доньку. Останній в квартирі не проживає понад 1 рік без поважної причини, комунальні послуги не оплачує, будь-яким чином житло не утримує. Зазначеним їй чиняться перешкоди у володінні та користуванні нерухомістю.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач додатково пояснила, що мешкала однією сім'єю із відповідачем хоча й без укладення офіційного шлюбу у період часу із 2001 по 2017 роки. Мають спільну доньку. У 2016 році відповідач познайомився із іншою жінкою та кинув її. Починаючи із 28.12.2017 р. відповідач із ними не проживає, забрав свої речі. Їй відомо, що він мешкає із новою жінкою в квартирі АДРЕСА_2. Інколи він приходив додому. Відповідач окрім сплати аліментів будь-якої допомоги ані їй, ані доньці не надає, участі в утриманні житла не приймає. Через його реєстрацію в квартирі вона позбавлена можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що із дому він пішов лише у серпні 2018 р. та із цього часу проживає із новою дружиною. До цього він мешкав за місцем роботи у м. Харкові. Отже не мешкає у квартирі менше ніж рік. Він не хоче зніматись із реєстрації через те, що в ремонт квартири вклав багато коштів. Також йому ніде більше зареєструватись, а це необхідно для працевлаштування. Крім того, він не виключає подальшого примирення між сторонами.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1, згідно договору довічного утримання (догляду) від 22.04.2005 року належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 10)

Згідно довідки ПП «СІБ» у цій квартирі окрім позивачки зареєстрована також її донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та, за згодою власника, - відповідач ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно акту складеного співробітниками ПП «СІБ» (управляюче підприємство) від 01.08.2018 р. відповідач ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі не проживає. (а.с. 14)

Згідно наданої суду інформації з реєстру речових прав відповідач ОСОБА_3 має інше житло (а.с. 72-75)

Наданими суду скріншотами із соціальних сторінок відповідача та смс-повідомленнями із телефону вбачається, що відповідач ОСОБА_3 має сталі та глибокі стосунки із іншою жінкою. Позиціонують себе як чоловік та дружина. (а.с. 44-49)

Допитані як свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, кожен окремо, підтвердили той факт, що сторони припинили стосунки із 2017 року. Відповідач не проживає із позивачем у її квартирі на протязі тривалого часу, а на протязі останнього року постійно мешкає із іншою жінкою в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2. Остання користується авто відповідача, яке постійно знаходиться у дворі цього багатоповерхового будинку.

У заперечення доводів позивача були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, які повідомили, що у 2018 р. разом із відповідачем працювали у м. Харкові. Щоразу коли їхали на роботу, авто їх забирало по АДРЕСА_1 (недалеко від місця мешкання позивача). Одного разу позивач виводила відповідача до авто. Також відповідач по приїзді з роботи висаджувався у тому ж місці.

Суд критично відноситься до показів зазначених свідків, оскільки вони не підтверджують користування відповідачем житлом позивачки у зазначений період для постійного проживання як члена її сім'ї.

Частина 4 ст. 156 ЖК України встановлює, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним житловим приміщенням, що відповідно до норм глави 32 Цивільного кодексу України визначається як сервітут право користування чужим нерухомим майном.

Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім'ї, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через припинення обставин, які були підставою для встановлення сервітуту (п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК). В даному випадку припинились фактичні шлюбні стосунки, які були підставою для вселення відповідача, а тому сервітут є припиненим в зв'язку з припиненням обставин, які були підставою для його встановлення.

Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Отже, оскільки відповідач не є власником спірної квартири, у даній квартирі не проживає із початку 2018 року, розірвав сімейні стосунки із позивачем, винаймає житло та постійно мешкає із іншою жінкою, має у власності інше житло, право користування ним чужою власністю припинилось у зв'язку із припиненням фактичних шлюбних відносин із особою, яка надала сервітут; він не є членом родини позивача; витрати на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає, що користування відповідачем квартирою порушуватиме право позивача як власника цієї квартири.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення заявлених позивачем вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.01.2019 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко