ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Херсон

справа № 668/3110/14

провадження № 22-ц/819/1388/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 03 травня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого було Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого тепер є Акціонерне товариство «Альфа Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 26 лютого 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Ф070128А, за умовами якого банк надав позичальнику 20 297 доларів США зі сплатою 11,5 % річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 25 лютого 2014 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 26 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № 02-23-Ф070128А, предметом якої є рухоме майно: автомобіль марки «Chevrolet evanda», державний номер НОМЕР_1 , а також укладено договір поруки №02-23-Ф070128А-286 між позивачем та ОСОБА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 11.03.2014 року складала 27 785 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 222 085,84 грн., з яких заборгованість за кредитом - 15214 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 121 609,66 грн.; суми заборгованості за відсотками - 9511,36 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 76024,27 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1850,95 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 14 794,63 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1208,22 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 9657,29 грн.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого тепер є Акціонерне товариство «Альфа Банк», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за умовами укладеного кредитного договору строк виконання основного зобов?язання є 25 лютого 2017 року, банк звернувся до суду з позовом 11.03.2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності банк, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні позову щодо солідарного стягнення боргу з відповідачів за пропуском строку позовної давності. Пред?явлення вимоги кредитором про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінює строк виконання основного зобов?язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним починається з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого виконання її умов. Проте пред`явлення кредитором вимоги про усунення порушень не тягне за собою таких наслідків, адже несе лише інформативний характер про наявність прострочення взятих на себе зобов`язань. Крім того, після інформування позичальника про заборгованість він відновив здійснення оплати за кредитом та сплатив 17.03.2011 р. - 50 дол. США, 17.06.2011 року - 50 дол. США, 08.12.2011 року - 50 дол. США, що перериває позовну давність. При цьому, порука відповідно до вимог ст. 559 ЦК України не є припиненою.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 , доводи апелянта не визнала, рішення суду просить залишити без змін, як постановлене з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14.06.2010 р. державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 7002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства та відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» належать всі права та обов`язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк».

Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк».

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № Ф070128А від 26.02.2007 року, ОСОБА_1 отримав від АКБСР «Укрсоцбанк» кредитні кошти в сумі 20297,00 дол. США зі сплатою 11,5 % річних та строком повернення кредиту не пізніше 25.02.2014 року.

П.1.1.1, 1.1.2 кредитного договору № Ф070128А від 26.02.2007 року, ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит щомісячно за встановленим графіком, до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору № Ф070128А від 26.02.2007 року, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.

Крім того, умовами договору передбачено, що кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у разі невиконання позичальником умов цього договору за умови попереднього повідомлення позичальника.

Відповідно до договору поруки № 02-23-Ф070128А-286 від 26.02.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , остання взяла на себе обов`язок відповідати як солідарний боржник перед кредитором за належне та у повному обсязі виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №Ф070128А від 26.02.2007 року.

За розрахунками, наданими позивачем, станом на 26.02.2014 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №Ф070128А від 26.02.2007 року становить 27785,04 дол.США, яка складається із суми заборгованості за кредитом - 15214 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 121 609,66 грн.; суми заборгованості за відсотками - 9511,36 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 76024,27 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1850,95 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 14 794,63 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1208,22 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 9657,29 грн.

10.02.2011 року банк звернувся до відповідачів з вимогою про усунення порушення за договором кредиту, в якій повідомив відповідача ОСОБА_1 про наявну заборгованість за кредитним договором №Ф070128А від 26.02.2007 року та обов`язок її сплати, відповідно до досудової вимоги від 10.02.2011 року. Банк звернув увагу на те, що у випадку невиконання позичальником умов договору, строк користування кредитом буде вважатися таким, що закінчився.

Отже відповідно до зазначеної вимоги банк вимагав повернення кредитної заборгованості у повному обсязі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК і умов укладеного кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 10 лютого 2011 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов`язання.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання всіх вимог визначених порукою.

Відповідно до ст.559 ЦК України строк дії договору поруки встановлений у 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Оскільки позивач подав вимогу про повне погашення заборгованості по кредиту 10.02.2011 року відповідно 6 місячний строк поруки сплив 10.08.2011 року.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК строку виконання основного зобов`язання передбачений ч.4 ст.559 ЦК 6-місячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Отже, на момент подання позовної заяви строк стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 вже сплив, оскільки договір поруки припинив свою дію, і зобов`язання поручителя вже припинилися.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст.257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

У зв`язку з тим, що у договорі не зазначено строк позовної давності, то відповідно до статті 257 ЦК України застосовується загальна позовна давність, яка складає три роки.

Оскільки 10.02.2011 року позивач пред`явив вимогу про повернення кредиту в повному обсязі і цією вимогою банк змінив строк виконання основного зобов`язання, який сплив 10.02.2014 року, а позов про стягнення заборгованості поданий позивачем до суду лише 11.03.2014 року, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності щодо захисту порушених прав та інтересів.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Жодних об`єктивних підстав, що перешкоджали би позивачу, для звернення до суду в межах строку позовної давності суду не надано.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що на момент пред`явлення позову договір поруки припинив свою дію та позивачем пропущено строк позовної давності визначений ст.257 ЦК України, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, а також враховуючи, що сплив позовної давності є самостійною правовою підставою для відмови у позові, колегія суддів вважає, що суд правильно застосував позовну давність до спірних правовідносин і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову з наведених підстав.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що перебіг позовної давності перервався, колегія суддів до уваги не приймає до уваги, оскільки правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Оскільки позивач в суді першої інстанції не посилався на те, що після інформування позичальника про заборгованість, останній відновив здійснення оплати за кредитом та сплатив 17.03.2011 р. - 50 дол. США, 17.06.2011 року - 50 дол. США, 08.12.2011 року - 50 дол. США та зважаючи на те, що належними та допустимим доказами банк не довів сплату відповідачем цих сум, а саме не надав квитанцій, касових ордерів та іншого підтвердження щодо здійснення цих платежів особисто позичальником, та про визнання ним боргу, оскільки відповідач заперечує вчинення ним таких дій, колегія суддів вважає, що посилання банку на переривання перебігу позовної давності з зазначених підстав не заслуговують на увагу, а тому ці доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

Доводи про те, що вимога про усунення порушення за договором кредиту від 10.02.2011 року несе лише інформативний характер про наявність прострочених зобов`язань, а відтак відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України не змінює строк виконання основного зобов?язання, є безпідставними, оскільки зі змісту цієї вимоги вбачається, що банк попередив позичальника про те, що у випадку невиконання умов договору строк користування кредитом буде вважатися таким, що закінчився.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», залишити без задоволення, а заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 травня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 20 грудня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна