КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 06.07/824/242/2019
У Х В А Л А

26 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Олега Сергійовича про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Андрієнко А.М., Соколової В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подана представником Григоренком О.С. , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

22 жовтня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 754/12457/16-ц розподілено судді-доповідачу Поліщук Н.В., судді, які входять до складу колегії: Поліщук Н.В. - головуючий суддя, Андрієнко А.М., Соколова В.В. (а. с. 198 т. 3).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року в складі судді Поліщук Н.В. відкрито апеляційне провадження у даній справі (а. с. 199 т. 3).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В. призначено справу до розгляду Київським апеляційним судом в приміщенні суду в судовому засіданні на 21 листопада 2019 року (а. с. 201 т. 3).

21 листопада 2019 року судом відкладено розгляд справи в судовому засіданні до 23 грудня 2019 року (а. с. 229 т. 3).

23 грудня 2019 року в судовому засіданні представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, обґрунтоване тим, що оскільки ОСОБА_2 заперечує факт підписання від свого імені договору позики від 30 травня 2016 року, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . У зв`язку з непроведенням почеркознавчої експертизи у даній справі, та з метою додаткового підтвердження обґрунтованості та законності вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 5 000 000,00 грн. заборгованості за договором позики від 30 травня 2016 року, необхідним є призначення почеркознавчої експертизи у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено.

23 грудня 2019 року в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Григоренко О.С. звернувся із заявою провідвід колегії суддів від подальшого розгляду справи з підстав, передбачених ч. 1 ст. 36 ЦПК України, вказуючи, що 23 грудня 2019 року в судовому засіданні ним було подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак Київським апеляційним судом протокольною ухвалою було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання.

Представник ОСОБА_1 вважав, що непроведення почеркознавчої експертизи може негативно вплинути на результат розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року у справі № 754/12457/16-ц Київським апеляційним судом, та як наслідок позивача буде позбавлено права власності на грошові кошти, передані за договором позики від 30 травня 2016 року у загальному розмірі 5 000 000,00 грн.

Посилався на ч. 2 ст. 39 ЦПК України, відповідно до якої з підстав, зазначених у ст. ст. 37, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Також посилався на ч. 1 ст. 36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вважав, що дії колегії суддів Київського апеляційного суду у складі суддів Поліщук Н.В., Андрієнко А.М., Соколової В.В. у справі № 754/12457/16-ц щодо непризначення почеркознавчої експертизи у даній справі, предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за договором позики, факт підписання якого заперечує відповідач, викликають обґрунтовані сумніви в їх об`єктивності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у складі судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В. заявлений відвід визнано необґрунтованим і справу передано до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід суддів.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 24 грудня 2019 року справу № 754/12457/16-ц справу призначено судді-доповідачу Кашперській Т.Ц.

Після проведення автоматичного розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід щодо упередженості та необ`єктивності колегії суддів Київського апеляційного суду Поліщук Н.В., Андрієнко А.М., Соколової В.В., суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Згідно із частиною першою статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано незалежність, безсторонність і справедливість суду.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Вивчивши матеріали справи та встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Вбачається, що подана заява обґрунтована незгодою заявника із процесуальним рішенням колегії суддів у даній справі, а саме з відмовою в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, про що зазначає безпосередньо в заяві про відвід сам заявник (а. с. 13 т. 5).

Отже, доводи заявника про упередженість колегії суддів відхиляються судом як необґрунтовані. Підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості суддів Київського апеляційного судуПоліщук Н.В., Андрієнко А.М., Соколової В.В., що викликали б сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів під час розгляду даної справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Григоренка Олега Сергійовича про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Андрієнко А.М., Соколової В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.