Справа № 367/5932/18
Провадження №2/367/419/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків у порядку регресу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 15 січня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5032011.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

09 червня 2015 року в м. Києві по вул. Щусєва, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», що належить ОСОБА_5.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» - ОСОБА_5 - звернувся до Страховика - ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № А1/5032011.

ПрАТ «УПСК» на підставі страхового акту 138/15 від 18.08.2015 року було виплачено власнику автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний помер «НОМЕР_2», страхове відшкодування в розмірі: 6 469 грн. 69 коп.

З моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика (ПрАТ «УПСК») про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Тому, відповідачем було порушено умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/5032011 та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення ПрАТ «УПСК» про настання страхового випадку.

З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», СТ.СТ.1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов'язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АІ/5032011.

Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19 серпня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №893 від 19.08.2015 року.

З метою досудового врегулювання спору. відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

03.08.2018 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір №03/08/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.

В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №А1/50320П від 15.01.2015 року.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП ОСОБА_2 (р/р НОМЕР_3 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 6 469 грн. 69 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн. 00 коп та судові витрати по оплаті судового збору у суммі 704,80 грн.

Позивач та його представник у судове засідання не з»явились,до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності,позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову з тих підстав,що відповідач не є страхувальником згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5032011.Крім того , у позивача не виникло право регресної вимоги до відповідача,поскільки позивачем не надано до суду доказів тих обставин,що він на виконання вимог 3.1.3 Договору від 03.08.2018р перерахував кошти на рахунок первісного кредитора.

Суд,заслухавши пояснення представника відповідача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 15 січня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5032011 (а.с.10).

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

09 червня 2015 року в м. Києві по вул. Щусєва, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», що належить ОСОБА_5(а..с.11).

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку (а.с.16-17).

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с.12-13)

Також,у судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_5 -власника автомобіля автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» звернувся із заявою до ПРАТ «УПСК» про відшкодування шкоди (а.с.14).

18.08.2015р було складено страховий акт №138/15 (а.с.18),згідно якого сума страхового відшкодування становить 6469грн 69 коп.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно Ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України " Майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала."

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України: „Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку".

За ст. 1191 ЦК України: „Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом".

Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема підпункту 38.1.(ґ). пункту 38.1: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки".

Згідно з підпунктом 33.1,4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу....»

Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст.. 993 ЦК України до страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування,має до особи,відповідальної за завдані збитки.

Згідно позовної заяви позивач зазначає,що АТ «УПСК» виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 6469гр 69 коп.На підтвердження даних обставин справи позивачем додано до позовної заяви копію платіжного доручення №893 від 19.08.2015р (а.с.19).Однак при вирішенні спору по суті суд не може прийняти до уваги даний доказ,поскільки з зазначеної копії платіжного доручення не вбачається,що зазначені сума була проведена банком, на платіжному дорученні відсутня печатка банку,підпис ,відмітка про те,що платіжне доручення оплачено. Представник відповідача при подачі відзиву на позовну заяву посилався на дані обставини справи,однак позивач при подачі до суду відповіді на відзив не надав до суду належним чином оформлене платіжне доручення № 893 від 19.08.2015р,яке б свідчило про сплату страхового відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України «Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

2. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

3. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.»

Стаття 514 ЦК України «До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом..

Також, відповідно до ст. 516 ЦК України « Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.»

У судовому засіданні встановлено,що 03.08.2018 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір №03/08/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.(а.с.5-9)

Відповідно до п 3.1.3 Договору №03/08/2018 «Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора,внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей,які виникли внаслідок заподіяння Боржником збитків страхувальникам Первісного кредитора,які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам(вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань».

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

Відповідно до ст. 79 ЦПК України « Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.»

Відповідно до ст.. 80 ЦПК України « Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.»

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Позивач,ставлячи питання про стягнення із відповідача у порядку регресу 6469гр 69 коп на підставі Договору №03/08/2018,не надав до суду жодного доказу на підтвердження виконання ним вимог п 3.1.3 Договору №03/08/2018,а саме,що ним відповідно до вимог договору перераховані кошти ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі ціни договору на відповідний рахунок і відповідно до позивача у зв»язку із викладеним перейшло право вимоги до відповідача.

Враховуючи викладене ,суд відмовляє позивачу позовних вимогах в частині стягнення із відповідача у порядку регресу 6469гр 69 коп.

Поскільки суд відмовляє позивачу у зазначених позовних вимогах,то не підлягають до задоволення вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу та судових витрат,понесених на оплату позивачем судового збору,у зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у зазначених позовних вимогах.

На підставі ст.512,514,1187,1191 ЦК України,ст.. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_2 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити позивачу для відома.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 14.01.2019р.

Суддя: С.І. Оладько