Провадження №2-з/760/42/19
Справа №760/3071/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача.

05.02.2019 представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову в якій просить суд заборонити Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти будь - які дії щодо проведення співбесід з претендентами на посаду директора ДЮСШ «Сюїта» та (або) будь - які інші дії щодо призначення осіб та укладання з ними договорів (контрактів) тощо на вказану посаду до ухвалення судового рішення по справі.

Свою заяву обгрунтовує тим, що відповідно до наказу Департаменту молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 854к від 02.12.2016 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора позашкільного навчального закладу дитячо - юнацької спортивної школи «Сюїта» за контрактом з 08.12.2016 по 07.12.2017. 07.12.2017 наказом № 838к було переукладено вищезазначений контракт терміном з 07.12.2017 по 31.12.2018.

Вказує, що відповідно до наказу відповідача від 27.12.2018 № 113к позивача було звільнено з займаної посади з 31.12.2018, однак наказ не отриманий та у зв'язку з чим остання звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зазначає, що шляхом моніторингу офіційного сайту відповідача дізналася про оголошення щодо наявності вакантних посад директорів дитячо - юнацьких спортивних шкіл, зокрема ДЮСШ «Сюїта».

Вважає, не вжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача та неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що способи забезпечення позову, який просить застосувати позивач не узгоджується з предметом позову та вимогам чинного законодавства.

Суд вважає, що доводи заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, є необґрунтованим.

Разом з цим суд вважає, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати позивач у даній справі, фактично містить вирішення спору по суті та може призвести до втручання у виключні повноваження відповідача, що неузгоджується з вимогами ст.ст.149-150 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у визначений спосіб, а тому у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід відмовити у повному обсязі, як необгрунтованої.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Букіна