Справа № 946/7875/19
Провадження № 2/946/3431/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
31.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить стягнути з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 19.06.2019 року в розмірі 35 242,90 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5492,29 грн.; середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19.06.2019 року по 31.10.2019 року у розмірі 28 807,24 грн., всього 69 542,43 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення суду (а.с.23).
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній був прийнятий до ТОВ «Ізмаїльський елеватор» 10.06.2013 року на посаду вантажника, згідно наказу №5/3 від 10.06.2013 року (а.с.5-6).
19.06.2019 року ОСОБА_1 був звільнений з посади за угодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпП України) згідно наказу №89-К від 19.06.2019 року.
Сума заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 19.06.2019 року складає 35 242,90 грн., яка розрахована наступним чином кількість робочих днів помножена на середній заробіток 306,46 грн.: січень 21х306,46 = 6435,66 грн., лютий 20х306,46 грн. = 6129,20 грн., березень 20х306,46 грн. = 6129,20 грн., квітень 20х306,46 грн. = 6129,20 грн., травень 22х306,46 грн. = 6742,12 грн., червень 12х306,46 грн. = 3677,52 грн.
Компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 10.06.2018 року по 09.06.2019 року складає 5492,29 грн., яка розрахована наступним чином сумарний заробіток за 12 місяців (січень 2018 року 4818,74 грн.. лютий 2018 року 5706,23 грн., березень 2018 року 6521.41 грн., квітень 2018 року 6363,63 грн., травень 2018 року 7222,45 грн., червень 2018 року 7865,15 грн., липень 2018 року 8032,40 грн.. серпень 2018 року 6465,19 грн., вересень 2018 року 6471,32 грн.. жовтень 2018 року 6613,83 грн., листопад 2018 року 6400,06 грн., грудень 2018 року 6471,32 грн.) поділений на кількість календарних днів та помножений на календарні дні відпустки: 78 951,73 : 345х24.
Як вбачається зі ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
У відповідності до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно зі змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Зі змісту ст. 110 КЗпП України слідує, що обов`язок повідомляти працівника про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати, покладено саме на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про оплату праці» структурою заробітної плати є основна, додаткова та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року та пунктом 32 постанови №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що задовольняючі вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив, при цьому сума, яка підлягає стягненню, визначається без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи.
Виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100,у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Згідно із ч.2, п.8 ч.З Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р., нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Відповідно до підпункту «л» пункту 1, частини 3 пункту 2 пункту II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачу заборгованість по заробітній платі та грошова компенсація за невикористану відпустку не виплачені, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2019 року по 19.06.2019 року в розмірі 35 242,90 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5492,29 грн. та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19.06.2019 року по 31.10.2019 року у розмірі 28 807,24 грн., всього 69 542,43 грн.
У силу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 гривні 40 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст. 47, 94, 110, 115, 116, 117 КЗпП, ст. 263-267, 280-289 ЦПК України, ЗУ «Про оплату праці» -
Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми виплати за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38614780, місцезнаходження: 68600 Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4), в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Т.П.Пащенко