Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 752/12521/17

провадження № 61-1147ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 січня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору банківського рахунку,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 січня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 04 січня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що відповідно до правових позицій Верховного Суду, висловлених у постановах від 20 червня 2018 року, 01 серпня 2018 року та 17 грудня 2018 року, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувані судові рішення, порушив права заявника на справедливий суд та обмежив його права на доступ до правосуддя. Пропуск цього строку був зумовлений тим, що зазначені постанови Верховного Суду були ухвалені після проголошення оскаржуваних судових рішень, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04 січня 2018 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що позивач не отримував копії оскаржуваних судових рішень поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду також тому, що у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», або звільнення від його сплати.

На підтвердження оплати судового збору заявнику необхідно надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення) про оплату.

За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 384 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим заявнику необхідно обґрунтувати вимоги касаційної скарги відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року, якою вирішено питання щодо залишення апеляційної скарги без руху, зазначена ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, і у відкритті касаційного провадження в частині оскарження зазначеної ухвали слід відмовити.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк