Справа № 344/2955/19
Провадження № 2/344/2481/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 червня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що їй, на праві приватної власності, належить квартира квартирою АДРЕСА_1 . З 26.01.1991 року по 14.09.2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.09.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Крім неї у квартирі зареєстровані та проживають: колишній чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше року, останній раз він приїжджав влітку 2017 року до сина в гості. Протягом останніх років відповідач працює в Республіці Чехія, де має іншу жінку. Виписатись добровільно відповідач не бажає, оскільки перебуває за кордоном. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, квартирою не цікавиться, його особисті речі в квартирі відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він є сином відповідача та йому достовірно відомо, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 значний період часу, оскільки проживає за кордоном.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7).

Згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 26 січня 1991 року у Грушківській сільській раді народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 розірвано (а.с. 16).

Як вбачається з копії будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8-13).

Позивач стверджує, ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі більше одного року, не користується житловим приміщенням, його особистих речей у квартирі немає. Всі обов`язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, вона виконує самостійно.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2019 року.