КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Яковлєва Л.В.
№22-ц/824/1514/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №359/4430/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши питання зупинення провадження в справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

У червні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що між ним та ОСОБА_3 14 березня 2014 року укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Разом з тим, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися належним чином, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2018 року становить 69034,09грн., що складається із тіла кредиту - 2866,05 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 58530,44 гривень, пені та комісії- 3874,07 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) - 3263,53 гривень.

Ураховуючи наведене просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 69034,09 грн., а також судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 14 березня 2014 року в розмірі 4873 гривні 02 копійкита судові витрати в розмірі 123 гривні 34 копійки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення, скасувавши його в частині відмови в стягненні заборгованості з частини процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення даних вимог. В іншій частині просить залишити рішення без змін.

Зазначає, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин та відсутність заборгованості.

Крім того, відповідач не оспорював факт укладання кредитного договору, не спростував розрахунок заборгованості, зустрічних позовних вимог не заявляв, тому судом помилково відмовлено в частині позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень. АТ КБ "Приватбанк" про час та місце розгляду справи повідомлений 09.01.2019.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року (справа № 754/13763/15-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Ураховуючи, що наведений вище правовий висновок колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду в складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ураховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Судушляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанціїпротягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва