Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 761/31470/17
Номер провадження 22-ц/824/1812/2019
Головуючий у суді першої інстанції А.А. Осаулов
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
30 січня 2019 року місто Київ

Номер справи 761/31470/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони арбітражного розгляду:

позивач thyssenkrup Materials Тrading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз

Трейдінг ЕМЕА ГмбХ)

відповідач Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», подану представником Соловйовою Наталією Василівною

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року, постановленуу складі судді Осаулова А.А., в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ПАТ «Енергомашспецсталь» звернулося до суду із клопотанням, уточненим у подальшому, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - Промисловій Палаті України від 15.03.2017 року у справі АС №428u/2016, посилаючись як на підставу для скасування вказаного рішення на те, що за п.17.1 Контракту від 07.11.2008 року за №15/1814 передбачено арбітражне застереження, що передбачає розгляд спорів між сторонами Міжнародним Комерційним арбітражним судом при Торгівельно-Промисловій палаті України згідно його Регламенту. Вказане положення Контракту не відповідає законодавству України, а саме ЗУ «Про Міжнародний комерційний арбітраж» щодо його змісту, а тому є недійсним за законодавством України, якому сторони це арбітражне застереження підпорядкували, оскільки сторони не домовились про істотні умови, що необхідні для дійсності арбітражної угоди. Також, як на підставу для задоволення заяви Товариство вказувало на те, що заявника не було повідомлено про призначення арбітражної справи до розгляду, що унеможливило подання ним своїх пояснень по суті спору і порушило конституційні права заявника на безпосередню участь у судовому засіданні, що суперечить публічному порядку в Україні. Також, вказує на п.18.1 Контракту, а саме на те, що строк його дії визначено до 01.02.2011 року, а відтак поставка продукції у 2013 і 2014 роках відбулась поза межами дії контракту, а тому арбітражне застереження не могло бути застосоване при розгляді даної справи. Вважає відсутніми повноваження у МКАС при ТПП України при розгляді вказаної справи 15.03.2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - Промисловій Палаті України від 15.03.2017 року у справі АС №428u/2016.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Енергомашспецсталь» через свого представника подало апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення клопотання.

В обґрунтування зазначено, що виконавчий директор ОСОБА_7 не мав права діяти від імені позивача на підставі статуту, а контракт від 11.01.2010 року та додаткові угоди до нього є недійсними. Вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні позову, порушив вимоги п. «в» п.1 ч.2 ст. 459 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 129 Конституції України. Суд не взяв до уваги, що МКАС розглянув спір на який його юрисдикція не розповсюджується. Суд помилково вважав, що зазначене рішення не суперечить публічному порядку. Безпідставною вважає відмову суду у призначенні експертиз.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача за оскаржуваним арбітражним рішенням ПАТ «Енергомашспецсталь» Карабут М.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити її з викладених підстав.

Представник позивача за оскаржуваним арбітражним рішенням thyssenkrup Materials Тrading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ) Голуб В.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін як законну та обґрунтовану з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін арбітражного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Енергомашспецсталь» суд вважав відсутніми підстави для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - Промисловій Палаті України від 15.03.2017 року у справі АС №428u/2016.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 11 січня 2010 року між фірмою «ОТТО РОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» (продавець) та ВАТ «Енергомашспецсталь» (покупцем) було укладено контракт купівлі - продажу № 15/62, строком дії до 01.02.2011 року.

Строк дії контракту у подальшому додатковими угодами №3 від 31.01.2011 року, №8 від 12.12.2011 року, №9 від 28.12.2012 року було продовжено до 31.12.2012 року, до 31.01.2013 року, до 31.01.2014 року.

28.04.2014 року (коли продавець вже виконав свої зобов'язання за Рамковим договором № 15/62 від 11.01.2010 року) фірма «ОТТО РОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» (продавець) та «ТіссенКрупп Манкекс ГмбХ» уклали угоду про злиття, відповідно до якої «ОТТО ВОЛЬФ Хандельсгезельшафт мбХ» об'єднується з «ТіссенКрупп Маннекс ГмбХ» шляхом передачі останньому усіх своїх активів.

08 березня 2016 року на загальних зборах акціонерів «ТіссенКрупп Маннекс ГмбХ» було прийнято рішення змінити назву компанії на «тіссенкрупп Маретіалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ».

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 15.03.2017 року у справі АС №428u/2016 стягнуто на користь thyssenkrupp Materials Trading EMEA GmbH з ПАТ «Енергомашспецсталь» заборгованість в сумі 414 959,20 доларів США та 602 864,56 Євро за договором купівлі-продажу від 11.01.2010 року за №15/62 із урахуванням процентів за користування коштами та витрат по сплаті арбітражного збору.

Так, відповідно до частини першої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Частинами першою та другою статті 34 вказаного Закону визначено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або 2) суд визначить, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» «арбітраж» - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки N 1 і N 2 до цього Закону); «третейський суд» - одноособовий арбітр або колегія арбітрів.

Частиною першою статті 7 вказаного Закону визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Як вбачається, звертаючись до суду із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України, ПАТ «Енергомашспецсталь» вказував, що арбітражне застереження, передбачене контрактом від 11 січня 2010 року, не відповідає вимогам закону, оскільки не містить істотних умов.

У статті 17 контракту сторони передбачили, що усі спори, які виникають з або у зв'язку із цим контрактом, включаючи будь-яке питання, що стосується його укладення, дійсності або припинення, будуть передаватися на розгляд та остаточне вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту, який інкорпорується у дане застереження. Правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Місце проведення засідань Арбітражного суду - місто Київ. Мова арбітражного розгляду - англійська.

Таким чином, зазначений пункт контракту є арбітражним застереженням, укладеним сторонами у письмовій формі з дотриманням вимог статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, Регламенту МКАС при ТПП, у якому вони визначили спосіб вирішення спорів між ними - шляхом арбітражу та обрали постійно діючий арбітраж у складі одного арбітра, а саме: МКАС при ТПП України.

Контракт підписаний обома сторонами та в судовому порядку недійсним не визнавався.

Арбітражна угода у даній справі укладена в письмовій формі, підписана сторонами контракту із вказаними ініціалами, містить точне офіційне найменування постійного арбітражного органу (МКАС при ТПП України) та зазначено, що всі спори, які виникають з або у зв'язку із цим контрактом, включаючи будь-яке питання, що стосується його укладення, дійсності або припинення, будуть передаватися на розгляд та остаточне вирішення до цього арбітражу, зазначено місце проведення його засідання і мову арбітражного розгляду.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку вказаному арбітражному застереженню та дійшов обґрунтованого висновку про те, що воно відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Доказів щодо недійсності Контракту в цій його частині ПАТ «Енергомашспецсталь» суду не надано.

Суд першої інстанції вірно встановив, що справа за позовом thyssenkrup Materials Тrading EMEA GmbH (тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ) до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення вартості поставленого, але не оплаченого, товару та відшкодування витрат щодо сплати арбітражного збору розглянута компетентним арбітражем - МКАС при ТПП України у складі одноособового арбітра відповідно до вимог Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Регламенту МКАС при ТПП України, з урахуванням визначеної статтею 17 контракту компетенції МКАС при ТПП України.

А тому доводи ПАТ «Енергомашспецсталь» про те, що відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС суд першої інстанції порушив вимоги підпункту «в», п.1 ч. 2 ст. 459 ЦПК України, не відповідають вимогам закону, оскільки повністю спростовуються зазначеним вище.

Колегія суддів вважає, що арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це рішення ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, поширює свою дію тільки на боржника. Відтак висновки суду першої інстанції в цій частині є вірними, а доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень п.1 ч.2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», оскільки Товариство не надало у розпорядження суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що арбітражне рішення ухвалене з порушенням вимог закону. ПАТ «Енергомашспецсталь» обґрунтував свої вимоги щодо скасування рішення арбітражного суду з підстав, які виходили за межі визначеного Законом переліку та стосувалися розгляду спору по суті.

Хибними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом положень статті 129 Конституції України, оскільки Товариство не було позбавлене права на участь у судових засіданнях, таке право обмежене судом не було, оскільки про час та дату судових засідань ПАТ «Енергомашспецсталь» повідомлене належним чином, що підтверджується матеріалами даної справи, також Товариство було належним чином повідомлене про арбітражний розгляд, поштові відправлення отримувалися уповноваженою особою Коваленко К.В. на підставі виданої 29.12.2016 року довіреності № 77/83, що також підтверджується матеріалами арбітражної справи № 428у/2016.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставну відмову суду у проведенні експертиз, колегія суддів зазначає наступне.

Так, під час розгляду справи ПАТ «Енергомашспецсталь» було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої та науково - правової експертиз.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Зі змісту клопотання про призначення науково - правової експертизи вбачається, що заявник фактично просив поставити на розгляд експерту питання які не потребують спеціальних знать і відповідь на які може надати суд, оскільки вони відносяться до компетенції суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи. Як вбачається із матеріалів справи, заявником на обґрунтування своїх вимог не було вчинено дій щодо замовлення висновку експерта з питань, які Товариство просить поставити на вирішення науково-правової експертизи, а відтак такі дії свідчать про недобросовісну поведінку Товариства спрямовану на затягування розгляду справи у зв'язку із небажанням виконувати рішення арбітражного суду.

У клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи заявник просив поставити на розгляд експерту питання, а саме про те, ким виконано підпис у документах від імені представника тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ, але представник позивача за арбітражним розглядом стверджує, що і контракт, і доповнення, і додаткові угоди до цього контракту були підписані уповноваженою особою. Крім того, умови контракту, доповнень та додаткових угод до нього були виконані тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ і недійсними не визнавались. За таких обставин, суд не вбачав підстав для призначення почеркознавчої експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Загалом доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, яким суд надав належну оцінку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Енергомашспецсталь» без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», подану представником СоловйовоюНаталією Василівною, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 12 лютого 2019 року.

Судді:

Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна