Ухвала

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 202/6943/16-ц

провадження № 61-2161ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту постійного проживання в гуртожитку, визнання права на приватизацію та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 18 січня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати копію ухвали апеляційного суду лише 11 січня 2018 року, однак доказів на підтвердження зазначених обставин не надає.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статтей 222, 321 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали) щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що відповідач не отримував копію оскаржуваного судового рішення поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

До касаційної скарги додано платіжне доручення від 18 грудня 2017 року № 2538 на суму 661 грн 44 коп., яке не є належним доказом сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір сплачено за неналежними реквізитами та за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а тому у суду відсутні відомості про його зарахування до Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій, а отже судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також у порушення вимог статті 392 ЦПК України у прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області без зазначення дати її прийняття, а з матеріалів касаційної скарги вбачається, що Апеляційним судом Дніпропетровської області було прийнято ухвалу 23 листопада 2017 року.

У зв'язку з цим заявникам необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та її прохальну частину відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк