Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1939/19

13 грудня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

з участю представника позивача-адвоката: Гураша М.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування житлом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2010 року №2-649/2010р. між ними розірвано. При укладенні даного шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_5 на прізвище чоловіка ОСОБА_6 .

Від даного шлюбу у неї народилося двоє дітей, а саме: син ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які на даний час досягли повноліття.

23 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і після одруження вона змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на прізвище чоловіка- ОСОБА_8 .

Їй на праві приватної власності належить в цілому домоволодіння, що складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння раніше належало на праві приватної власності її батькові ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на вказане належне йому домоволодіння. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 1991 року, спадкоємцями даного спадкового майна в рівних частинах по 1/3 частці були його дружина, тобто її мати, ОСОБА_10 , його дочка, тобто її сестра ОСОБА_11 і вона. Вказане свідоцтво посвідчене державним нотаріусом першої Надвірнянської державної нотаріальної контори Поліщук М.М. і зареєстроване в реєстрі за №74, номер спадкової справи-8 та в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 24 вересня 1999 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим №7.

23 вересня 2000 року ОСОБА_12 подарувала їй 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 . Вказаний договір дарування 1/3 частини житлового будинку посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. і зареєстрований в реєстрі за №Д-296 .

Також 23 вересня 2000 року її мати ОСОБА_10 уклала із нею договір довічного утримання згідно якого передала їй у власність належну на праві приватної власності 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Вказаний договір дарування 1/3 частини посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. і зареєстрований в реєстрі за №Д-299.

А тому вона є власником в цілому домоволодіння, яке складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 . В цьому домоволодінні зареєстровані її мати ОСОБА_10 , яка проживає в ньому на даний час, а також її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В 2013 році відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали на постійне проживання за межі України в Сполучені Штати Америки, де знаходяться по даний час і наміру повертатися в Україну не мають, а тому з того часу вони без поважних причин не проживають в належному їй домоволодінні і будь-яких коштів на його підтримання в належному стані не дають.

Реєстрація відповідачів у вказаному будинку порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Стислий виклад позиції позивача:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації. Представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідачі не повідомили, заяви про слухання справи у їх відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 1991 року посвідченого державним нотаріусом першої Надвірнянської державної нотаріальної контори Поліщук М.М. яке зареєстроване в реєстрі за № 74, номер спадкової справи-8, згідно договору дарування 1/3 частини житлового будинку від 23.09.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. і зареєстрованого в реєстрі за №Д-296 та згідно договору довічного утримання від 23.09.2000 року посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. і зареєстрованого в реєстрі за №Д-299 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ,який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 16.09.2019 року за № 2-18/757 виданої Стримбівською сільською радою - в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 складеного депутатом Стримбівської сільської ради Надвірнянського району ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не прожиють 6 років (а.с. 7).

Оскільки, позивач ОСОБА_1 є власником зазначеного житлового будинку і на даний час не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані в ньому, то вона відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Норми права, які застосував суд:

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Оскільки позивач є власником житлового будинку, вона має право, відповідно до положень ст.391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають їй користуватися та розпоряджатися її майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення яким саме порушене право та з яких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищенаведене, суд зауважує, що дієвим способом захисту права власності позивач, виходячи з приписів норм матеріального права, буде усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а тому, позов в частині примусового знятя відповідачів з реєстраційного обліку в будинку позивача задоволенню не підлягає, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Висновки суду:

З врахуванням вище наведено, а саме що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власниками вказаного житлового будинку, не проживають в ньому, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, між позивачем та відповідачами не існує жодних домовленостей щодо збереження за ними права користування житлом у разі їх відсутності за місцем реєстрації понад один рік, суд прийшов до висновку, що факт реєстрація відповідачів у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.319, 346, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб таким, що втратили право користування житлом- задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 23.12.2019 року