Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/2680/18

Провадження 2/712/102/19

01 лютого 2019 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3Д,, представника відповідачки адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1(АДРЕСА_1) 19 березня 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), ОСОБА_5(АДРЕСА_2), посилаючись на те, що з вересня 2003р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 почали проживати однією сім"єю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3. 02.11.2017р. помер ОСОБА_6 Вказує, що між ОСОБА_6 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір №SAMDNWFD701 від 17.06.2017р., згідно якого ОСОБА_6 вніс на депозит в банку 20000 грн. Відповідно до усної заяви доньки померлого відповідачки ОСОБА_3, вона як спадкоємиця першої черги збирається отримати усі кошти, що знаходяться на депозитних, карткових або будь-яких рахунках спадкодавця. 27.01.2018р. вона звернулась до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про надання інформації про залишок коштів на рахунках померлого ОСОБА_6, проте відповіді або відмови на вказаний запит не надходило. Таким чином, існує вірогідність отримання коштів ОСОБА_6 його донькою без виділення частки грошей позивачці, що були набуті під час проживання однією сім"єю із ОСОБА_6 У зв"язку з викладеним, просить встановити факт проживання ОСОБА_1, 01.08.1951р.н. із ОСОБА_6, 01.11.1951р.н. однією сім"єю без реєстрації шлюбу понад п"ять років (з вересня 2003р. до часу відкриття спадщини ОСОБА_6 - 02.11.2017р.); визнати право власності за ОСОБА_1 на грошові кошти в сумі 10000 грн., що перебувають на депозиті ОСОБА_6 у ПАТ КБ "Приватбанк" відповідно до договору №SAMDNWFD701 від 17.06.2017р. та виключити ці кошти зі складу спадкового майна.

Ухвалою від 05.06.2019р. відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування в ПАТ КБ "Приватбанк" інформацію про наявність станом на 02 листопада 2017 року рахунків на ім"я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та суми залишку коштів на цих рахунках.

Ухвалою від 05.06.2019р. вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в ПАТ КБ "Приватбанк" на ім"я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 шляхом заборони здійснення будь-яких дій із грошовими коштами, що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ "Приватбанк", відкритих на ім"я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

20.06.2018р. позивачка звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1, 01.08.1951р.н. із ОСОБА_6, 01.11.1951р.н. однією сім"єю без реєстрації шлюбу понад п"ять років (з вересня 2003р. до часу відкриття спадщини ОСОБА_6 - 02.11.2017р.); визнати право власності ОСОБА_1 на грошові кошти в сумі 10000 грн., що перебувають на депозиті ОСОБА_6 у ПАТ КБ "Приватбанк" відповідно до договору №SAMDNWFD701 від 17.06.2017р. та виключити ці кошти зі складу спадкового майна; визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/8 частку квартири, що знаходиться за адресою: ОСОБА_1,200, кв.28 в м.Черкаси.

14.09.2018 позивачка звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просила розглядати справу без урахування заяви про збільшення позовних вимог щодо визнання права власності на 1/8 частку квартири за адресою: ОСОБА_1,200, кв.28, м.Черкаси; прийняти уточнені в сторону збільшення первинні майнові вимоги: визнати право власності за ОСОБА_1 на грошові кошти в сумі 16180 грн. 21 коп. залишків грошових коштів, що належать ОСОБА_6 на відкритих депозитних рахунках та розрахункових картках в АТ КБ "Приватбанк" та виключити ці кошти зі складу спадкового майна.

В судовому засіданні позивачка та її представник збільшені позовні вимоги підтримали, просила задоволити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3, представник відповідачів адвокат ОСОБА_4 у відзиві на позов та в судовому засіданні позовні вимоги повністю не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказував, що позивач ставить питання про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з вересня 2003 року до часу відкриття спадщини 02.11.2017. Такі вимоги не можуть бути задоволені, СКУ набрав чинності лише з 01.01.2004, а тому тільки з цієї дати можливо встановлювати даний факт. З огляду на положення ст.21 СК України ОСОБА_1 не має права на 1/2 частину депозитних коштів та коштів, які знаходяться на карткових рахунках померлого ОСОБА_6 Позивач також не надала доказів, що вона з померлим була пов"язана спільним побутом та у них були взаємні права та обов"язки, відсутні докази про спільний бюджет. Крім того, ОСОБА_6 був зареєстрований за іншою адресою, ніж позивач, він сплачував комунальні платежі по кв.28 по ОСОБА_1,200 в м.Черкаси. ОСОБА_7 даних медичної картки в померлого була вищевказана адреса, кореспонденцію він також отримував за адресою реєстрації.

У відповіді на відзив позивач не погодилась із запереченнями відповідача ОСОБА_3 та вказувала, що дата набрання чинності Сімейного кодексу України не може впливати на фактичні обставини справи і відповідно у позивача не було підстав для зазначення іншої дати. Також доведення позивачем ведення спільного побуту та бюджету має складнощі, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_1с. були пенсіонерами та не мали нагальної потреби в придбанні коштовних покупок, які б залишили письмові докази. Проте, наявність у квартирі позивача оригіналів договорів банківського вкладу, розрахункових банківських карток померлого, оригіналів паспорту та інших документів, особистий одяг померлого усіх сезонів, фотографії свідчать смае про наявність бюджету та побуту.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який помер 11.01.2003р.

17.06.2017р. між ОСОБА_6 та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договір №SAMDNWFD701, згідно якого ОСОБА_6 вніс на депозит в банку 20000 грн.

02.11.2017р. помер ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6, померлого 02 листопада 2017р. заведена спадкова справа в Першій Черкаській державній нотаріальній конторі №146/2018, відповідно до якої після смерті ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини 20 квітня 2018р. звернулися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька померлого та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - син померлого. Вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, позивач 03.05.2018р. звернулася до Першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та в заяві від 08.05.2018р. просила не видавати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки документи знаходяться в суді.

27.01.2018р. позивачка звернулась до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про надання інформації про залишок коштів на рахунках померлого ОСОБА_6, проте відповіді або відмови на вказаний запит не надходило.

Відповідно до довідки від 26.06.2018р. на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім'я ОСОБА_6 відкриті наступні рахунки: 1) 4858, відкритий 17.06.2017р. із залишком коштів 22 000 грн., 2) 017, відкритий 26.02.2013р. із залишком коштів 7005,42 грн., 3) 534185, відкритий 25.08.2015р. іззалишком коштів 1545,69 , 4) 527320, відкритий 03.06.2014р. із залишком коштів 0,28 грн., 5)536504, відкритий 18.07.2013р. із залишком коштів 1809,03грн., всього коштів на суму 32 360,42 грн.

Суд виходить з того, що засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків членів сімї визначені Сімейним кодексом України (стаття 1 СКУкраїни), а щодо правовідносин до 01.01.2004р. Кодексом про шлюб та сімю).

ОСОБА_7 з ст.12 КПШС, чинної станом на 2002 рік, шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. (ст.22 КПШС). Відповідно до ст.44 КпШС шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований уоргані державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя (частина 2 статті 21 СК України).

ОСОБА_7 з ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.Пунктом 20 Постанови Пленум Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам розяснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Враховуючи наведене, підтвердження проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від встановлення та доведеності таких фактів, як спільне проживання, наявність спільного побуту, взаємні права та обовязки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією чоловіка та жінки без шлюбу.

ОСОБА_7 з вимогамин ч.2 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України, усудовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись до суду із позовом, позивачка вказувала, що з вересня 2003р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 почали проживати однією сім"єю без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3.

Разом з тим, до 01.01.2004р. нормами Кодексу про шлюб та сімю не передбачалось виникнення прав та обовязків подружжя без реєстрації шлюбу в органах РАЦС, також не передбачалось правове регулювання режиму роздільного проживання подружжя.

Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року.

ОСОБА_7 з роз'ясненнями, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Таким чином, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 1 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Щодо періоду з 01.01.2004 року до 02.11.2017р. в судовому засіданні не знайшли підтвердження обєктивними переконливими доказами доводи позивача про існування між нею та ОСОБА_6 взаємних усталених відносин, які притаманні подружжю та набуття спадкодавцем ОСОБА_6 спірних коштів саме за рахунок спільних з позивачем коштів. До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Суд враховує конституційні положення про ґрунтування шлюбу на вільній згоді жінки і чоловіка, про рівні права і обов'язки кожного із подружжя у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Враховуючи наведене, підтвердження проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від встановлення та доведеності таких фактів, як спільне проживання, наявність спільного побуту, взаємні права та обовязки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 дали покази про те, що позивачка піклувалась про ОСОБА_6, спільно проживали, спільно ходили у гості. ОСОБА_7 опитування сусідів від 09.01.2018р. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживали однією сім"єю за адресою: АДРЕСА_3, вели спільне господарство і проживали з 01.08.2003р. по 02.11.2017р.

Разом з тим, дані докази свідчать про існування особистих стосунків, проте з достовірністю не підтверджують, що вказані стосунки мали характер сімейних, зокрема щодо існування спільного бюджету та взаємних прав та обов'язків. До того ж, допитані свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 заперечували проживання ОСОБА_6 сім'єю з позивачем.

Позивачем також не доведено з достовірністю, що відповідачем вносились спірні кошти на банківські рахунки на його імя саме за рахунок спільного бюджету з позивачем, оскільки при зверненні до суду позивач не була в повній мірі обізнана з дійсною кількістю рахунків та сумою залишку коштів на рахунках ОСОБА_6, що було встановлена після витребування судом у банку вказаної інформації. Отже, за життя ОСОБА_6 позивачка не володіла повною інформацією про суми внесених спадкодавцем коштів на його банківські рахунки, що ставить під сумнів її покази про те, що внесення цих коштів здійснювалось за рахунок спільного бюджету і з її відома.

Крім того, на день своєї смерті 02.11.2017р у віці 66 років ОСОБА_6 досяг пенсійного вікута отримував пенсію, що підтверджує, що останній не потребував матеріального утримання та сторонньої допомоги.

Також як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_6 в період стосунків з позивачкою не був зареєстрованим за місцем її проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3. Таким чином, фактично ОСОБА_6 в період стосунків з позивачем не був вселений останньою до належної їй квартирі в якості члена сімї, місце проживання ОСОБА_6 залишалось зареєстрованим у належній йому квартирі № 28 по ОСОБА_1, 200, м.Черкаси, що також свідчить про відсутність ознак сім'ї між позивачем та ОСОБА_6 в період їх стосунків. Наявність фотографій спільного відпочинку не свідчать про наявність спільного побуту, взаємні права та обовязки.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідачів на користь позивача не підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, які понесені позивачем в ході судового розгляду, в зв'язку з відмовою у задоволенні позову.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141, 256, 263-266 ЦПК України, ст.ст.3, 74, 109, 110,112-114 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю та визнання права власності на майно.

Скасувати арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в ПАТ КБ "Приватбанк" на ім"я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 шляхом заборони здійснення будь-яких дій із грошовими коштами, що знаходяться на рахунках в ПАТ КБ "Приватбанк", відкритих на ім"я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1)

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_2)

Відповідач: ОСОБА_5(РНОКПП НОМЕР_4, АДРЕСА_2)

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 11 лютого 2019 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.