Єд. унік. № 243/223/19
Провадження № 2-о/243/90/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Воронков Д.В.,

при секретарі судового засідання Колено Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 19.10.2018 року в м. Горлівка Донецької області помер батько заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то вказані документи не мають юридичної сили і факт смерті потрібно встановити в судовому порядку для подальшого отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19.10.2018 року у м. Горлівка Донецької області.

Заявник ОСОБА_1, в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до розяснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15.04.2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 257-1 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії VIІ-НО № 282432 від 06.06.1987 року ОСОБА_2 доводився батьком ОСОБА_1 (а.с.5).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником надане свідоцтво про смерть останнього серії ДНР № 128588 від 26 жовтня 2018 року, що видано на окупованій території (а.с.8); лікарське свідоцтво про смерть № 787 від 19.10.2018 (а.с.7), довідку про причину смерті № 787 від 19.10.2018 (а.с.7); фото з місця поховання з зображенням хреста, таблички з надписом прізвища, імя, по-батькові ОСОБА_2, дати народження та смерті (а.с.12-13).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що батько заявниці ОСОБА_2 помер 19.10.2018 року у м. Горлівка Донецької області.

Заявник зверталася до Бахмутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області з відповідною заявою та останній, листом вих. № 15.14-96/97 від 09.01.2019 року надав розяснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.6).

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-13, п. 8 ст. 315, ст. 316-319 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 19 жовтня 2018 року у м. Горлівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Воронков