ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/1534/17

провадження № 22-ц/4809/208/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Кіселика С.А.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Сбербанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2018 року у складі судді Павелко І.Л. і

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 та просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 43982-ФО/2015/154 від 27.02.2015, що станом на 27.02.2017 становить 171 249,13 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом - 62 741,05 грн.;

- проценти за користування кредитом - 28 638,14 грн.;

- пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 60 983,28 грн.;

- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 18 886,66 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 27.02.2015 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №43982-ФО/2015/154, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 64 187,73 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному розмірі не пізніше 26.02.2020 року та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку (Додаток №1 до Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, тип процентної ставки, що застосовується за цим договором - фіксована процентна ставка.

Розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 33% річних.

Пунктом 6.9. кредитного договору відповідач погодив, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, діюча процентна ставка за користування кредитом встановлюється в новому розмірі збільшеному на 2 процентних пункти.

Станом на 27.02.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 171 249,13 грн., з яких: 62 741,05 грн. - заборгованість за кредитом, 28 638,14 грн. - проценти за користування кредитом; 60 983,28 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 18 886,66 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором №43982-ФО/2015/154 від 27.02.2015 , що станом на 27.02.2017 становить 139 506,54 грн., з яких: 62 741,05 грн. - заборгованість за кредитом, 26 765,49 грн. - проценти за користування кредитом; 40 000 грн. - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 10 000 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» 2540,65 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що банк у п.6.9 передбачив односторонню зміну умов договору і фактично надають йому право змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, а відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України така умова є нікчемною.

В апеляційній скарзі АТ «Сбербанк» позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог по нарахованих процентам та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 28638,14 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 01 березня 2016 року відбулося встановлення нового розміру процентної ставки у відповідності до п.п.2.5,6.9 Кредитного договору.

Відповідно до вказаних умов договору позичальник повинен застрахувати своє життя та працездатність на строк до 26 лютого 2020 року та до моменту повного виконання зобов'язань за Кредитним договором (п.2.5)

У випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) зобов'язань, передбачених пунктом 2.5 цього договору, щодо страхування життя, здоров'я та працездатності, сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця наступного за місяцем, в якому позичальником було порушено (не виконано/неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункті договору зобов'язань, процентна ставка встановлюється на рівні 35% (п.6.9).

Зазначеним пунктом позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між сторонами.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник АТ «Сбербанк» адвокат Лаєнко П.П. підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач в судове засідання не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з судовою повісткою

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №43982-ФО/2015/154, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 64 187,73 грн. на цілі, визначені в пункті 1.3. цього договору, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит банку, а також сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, та виконати всі інші умови цього договору.

Згідно п. 1.2.,1.3 кредитного договору, тип процентної ставки, що застосовується за цим договором - фіксована процентна ставка.

Розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом складає 33% річних.

Кредит надається з метою погашення заборгованості за кредитом (-ами), що отриманий (-і) позичальником в банку за кредит на поточні потреби НОМЕР_2 від 23.08.2013.

Відповідно до п. 8.1. договору, позичальник зобов'язується щомісячно 27 числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами, що на дату укладення цього договору визначені в Графіку (в стовпчику «Сума платежу за розрахунковий період, грн.») в Додатку №1 до цього договору, з кінцевим терміном повернення кредиту 26.02.2010 року.

Повернення кредиту до зазначених в такому графіку термінів вважається достроковим.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконала у повному обсязі, тому станом на 27.02.2017 заборгованість за кредитом договором становить 171 249,13 грн., з яких: 62 741,05 грн. - заборгованість за кредитом, 28 638,14 грн. - процентів за користування кредитом; 60 983,28 грн. - пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 18 886,66 грн. - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за процентною ставкою 35% річних, суд першої інстанції виходив з того, що визначені п.6.9 умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору відповідно до ч.3 ст.1056-1 ЦК України є нікчемними.

Проте з такими доводами суду першої інстанції неможна погодитися.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 625,1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Матеріалами справи підтверджується, 27.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанк Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №43982-ФО/2015/154, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 64 187,73 грн. на цілі, визначені в пункті 1.3. цього договору, а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит банку, а також сплатити банку проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, та виконати всі інші умови цього договору.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.02.2017 заборгованість становить 171 249,13 грн., яка складається:

- заборгованість по кредиту - 62 741,05 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 638,14 грн.;

- заборгованість по пені з прострочення повернення заборгованості за кредитом - 60 983,28 грн.;

- заборгованість по пені з прострочення сплати процентів за користування кредитом - 18 886,66 грн.;

За приписами ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною.

Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури.

У справі, яка переглядається, пунктом 6.9 укладеного між сторонами кредитного договору, сторони дійшли згоди, що: у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань, передбачених в п.2.5 цього Договору (щодо страхування життя, здоров'я та працездатності), та/або передбачених в підпункті «а» пункту 7.1 цього Договору (щодо надання на письмовий запит Банку довідки про доходи), Сторони погодили, що починаючи з першого календарного числа місяця наступного за місяцем, в якому Позичальником було порушено (не виконано/неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункті Договору зобов'язань, діюча процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі збільшеному на 2 процентних пункти. Зазначеним пунктом Позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між Сторонами цього Договору.

Після виконання Позичальником своїх зобов'язань, порушення (невиконання/неналежне виконання) яких призвело до встановленню процентної ставки в новому розмірі, згідно першого абзацу цього пункту Договору, та надання Банку підтверджуючих документів виконання таких зобов'язань, а також за умови, що всі інші зобов'язання, перелічені вище в першому абзаці цього пункту Договору також не є порушеними (невиконаними/неналежно виконаними), процентна ставка за користування Кредитом починаючи з наступного робочого дня за днем подання в Банк таких підтверджуючих документів встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі зменшеному на 2 процентних пункти.

У пункті 2.5 кредитного договору сторони визначили, що Позичальник повинен застрахувати свої життя, здоров'я та працездатність в страховій компанії, яка повірена Банком та відповідає вимогам Банку, на користь та на погоджених з Банком умовах на строк до 26 лютого 2020 року.

Таким чином, сторони кредитного договору дійшли згоди, що процентна ставка може бути збільшена на 2 процентних пункти у випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) Позичальником своїх зобов'язань, передбачених в п.2.5 цього Договору, зокрема щодо страхування життя, здоров'я та працездатності.

При цьому відповідач погодилася, що зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди.

Повідомлення банком боржника про збільшення процентної ставки умовами договору не передбачено.

Аналізуючи умови укладеного між сторонами кредитного договору суд вважає, що висновки суду першої інстанції, що оскільки укладення кредитного договору вчинено шляхом підписання відповідачем відповідного письмового договору, тому і зміна договору мав б відбутися у такий же спосіб, є помилковими.

Підвищення відсоткової ставки відбулося не в односторонньому порядку, а відповідно до умов кредитного договору, на підставі положень п.п.2.5, 6,9.

Відповідач підписанням договору погодилася з його умовами та була обізнана, що відсоткова ставка може бути збільшена на 2 процентних пункти в разі невиконання нею своїх зобов'язань визначених п.2.5 Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.02.2015 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», відповідачем по справі та ПАТ «Сбербанк» укладено договір №583/15-НС/СБ/ЦЗ добровільного страхування від нещасного випадку, за умовами якого відповідач застрахувала своє життя, здоров'я та працездатність та сплатила страховий платіж за перший період страхування.

За другий період страхування у строк до 27.02.2016 відповідач не внесла суму страхового платежу, Договір страхування вважається таким, що припинив свою дію з дня, наступного за днем вказаним, як останній діючого періоду страхування.

Оскільки відповідачем порушено п.п.2.5,6,9 Кредитного договору, в зв'язку з припиненням дії Договору страхування, дії банку про підвищення процентної ставки з 01.03.2016 до 35% річних є правомірними та відповідають умовам Кредитного договору.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення в оскаржуваній частині.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами підлягає зміні і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 28638,14 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5298,03 грн. понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 жовтня 2018 року в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» 28638 (двадцять вісім тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 14 коп. заборгованості за процентами за користування коштами за кредитним договором №43982-ФО/2015/154 від 27.02.2015 та 5298,03 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний постанови складено 18.01.2019.

Головуючий суддя С.І. Мурашко

Судді С.М. Єгорова

С.А. Кіселик