КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року

м. Київ

справа №761/41071/19

провадження № 22-ц/824/17170/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Головне управління Національної поліції у м. Києві, Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргупозивача ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року у складі судді Піхур О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення сатисфакції за невиконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення сатисфакції за невиконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки уважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що предметом позову є стягнення сатисфакції за невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2013 року.

Посилаючись на те, що Європейський суд з прав людини за невиконання рішення суду присуджує саме 2 000 євро, зазначає, що ціна позову конвертована в національну валюту 2 000 євро за курсом на день здійснення платежу.

Уважає, що відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Зауважує на тому, що положення частини другої статті 177 ЦПК України щодо надання суду копій документів не поширюються на позови у справах такої категорії.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 07 листопада 2019 року позивач недоліки, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, в повному обсязі не усунула, а тому відповідно до статті 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення сатисфакції за невиконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Надано заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме, позивачу необхідно викласти позовну заяву у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України та її копії у відповідності до кількості учасників процесу, а також до позовної заяви додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява не відповідає вимогам п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідачів, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача; не вказано ціну позову та її обґрунтований розрахунок; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення коштів.

Статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до оформлення позовної заяви.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно норм частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 176 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви (заяви) постановляє ухвалу про залишення позовної заяви (заяви) без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви (заяви) без руху зазначаються недоліки позовної заяви (заяви), спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви (заяви) без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви (заяви) у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому відділенні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи убачається, що позивачем копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року отримано 06 листопада 2019 року та на виконання вимог ухвали надано суду інформацію щодо серії та номеру паспорта, а також РНОКПП позивача. При цьому, ОСОБА_1 з приводу несплати судового збору зазначила, що сплата судового збору у справах такої категорії не передбачена законом. Щодо ціни позову вказала, що в позовній заяві нею зазначено, що ціна позову складає 2 000 євро.

Згідно пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, оскільки позовні вимоги фактично зводяться до вимоги про відшкодування шкоди внаслідок невиконання Головним управлінням Національної поліції у м. Києві судового рішення, судовий збір за подання такої позовної заяви не справляється.

Відповідно до частин першої та другої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Проте, зважаючи на те, що позивачем оскаржується бездіяльність Головного управління Національної поліції у м. Києві, на ОСОБА_1 не поширюється обов`язок подання копій позовної заяви та копій всіх долучених до неї документів відповідно до вимог статті 177 ЦПК України.

Разом з тим, позивач у заяві про усунення недоліків не зазначила ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів, як юридичних осіб, не вказала обґрунтований розрахунок ціни позову; зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону; зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; а також ОСОБА_1 не виклала обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та не зазначила докази, що підтверджують вказані обставини.

Посилаючись на те, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви, не може вдаватися до оцінки заявлених вимог, обґрунтуванню та доказам, оскільки питання доведеності та обґрунтованості вимог вирішується судом при розгляді справи по суті, позивач помилково ототожнює поняття оцінки доказів та обґрунтованості вимог позову з необхідністю встановлення судом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідності змісту та вимог позовної заяви положенням статей 175,177 ЦПК України.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчинила всіх необхідних дій, спрямованих на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року у строк, установлений цією ухвалою.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року, дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не містять достатнього обґрунтування, що могло би стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали місцевого суду - без змін, як такої, що є законною та постановленою з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай