ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

05 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 644/2858/16-ц

провадження № 22-ц/818/594/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - фізична особа - підприємець ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Кентавр»,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кентавр» про стягнення заборгованості за договором поставки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Клименка А.М.,

у с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи який зазначив, що 06 серпня 2014 року між ним як фізичною особою-підприємцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір поставки № 10/06082014, відповідно до умов якого остання зобов'язалась прийняти у власність та оплатити товар за цінами, визначеними у попередній специфікації. 06 серпня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Кентавр» (ТОВ «Кентавр») було укладено договір поруки.

Посилаючись на те, що він поставив товар на загальну суму 90173 грн, а відповідач взятих на себе зобов'язань щодо оплати товару належним чином не виконала, сплативши лише 23705 грн, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Кентавр» заборгованість за договором поставки у розмірі 111924 грн 54 коп., яка складається з основної суми боргу 66470 грн., пені у розмірі 13824 грн. 30 коп., інфляційних втрат в сумі 28781 грн. 51 коп., 3% річних в сумі 2848 грн. 73 коп.

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому посилаючись на те, що договір поставки не підписувала, будь-якого товару від ОСОБА_1 не отримувала, просила визнати договір поставки № 10/06082014 від 06 серпня 2014 року недійсним.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Кентавр» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором поставки № 10/06082014 від 06 серпня 2014 року у загальному розмірі 111924 грн 54 коп., що складається з основної суми боргу в розмірі 66470 грн, пені в сумі 13824 грн 30 коп., інфляційних втрат у сумі 28781 грн 51 коп., 3% річних у сумі 2848 грн 73 коп., та судові витрати в розмірі 1394 грн 85 коп., а загалом стягнуто 113319 грн 39 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначала, що ОСОБА_2 договір поставки не підписувала, товар не отримувала, крім того договір укладено між фізичними особами-підприємцями, а тому спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що спір виник між суб'єктами господарської діяльності, підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до п. 1. Ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як убачається із матеріалів справи, 06 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір поставки № 10/06082014.

12.10.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а 04.05.2016 року - про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

26 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов'язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Отже, тільки з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов'язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Оскільки з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 26 березня 2016 року, відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кентавр» про стягнення заборгованості за договором поставки відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова