Провадження № 2/461/1855/19
УХВАЛА

23.12.2019 року. м.Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Скречко Марії Михайлівни про визнання правочину недійсним.

У порядку забезпечення позову, позивач просить заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка юридично і фактично належала ОСОБА_2 , але потім згідно договору купівлі-продажу була незаконно переуступлена ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Як випливає зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач вважає, що з метою ухилення від виконання рішення по справі відповідач може незаконно відчужити дану квартиру під час судового розгляду, як це вже зробила його матір - відповідачка ОСОБА_2 . Це суттєво ускладнить виконання рішення по справі, оскільки відповідач ОСОБА_5 постійно проживає в США і може на територію України не з`являтись роками.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову у даній справі, суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Суд вважає, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження того факту, що не накладення арешту на майно може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

До того ж позивачем не подано суду жодного доказу на підтвердження доводів щодо можливості відчуження квартири. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Проаналізувавши подану заяву та доводи наведені в її обґрунтування, суд приходить до висновку, що у такій не наведено підстав для забезпечення позову, визначених ч. 2 ст.149 ЦПК України.

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки, на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо необхідності забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити за безпідставністю вимог.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Р. Юрків.