Справа № 755/8950/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали судового доручення Вільнюського окружного суду Литовської республіки про вручення судових документів,

в с т а н о в и в:

Від Головного територіального управління юстиції у місті Києві до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло судове доручення Вільнюського окружного суду Литовської республіки про вручення судових документів представнику ТОВ «Транскарго», яке відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями 06 червня

2019 року передано судді Гавриловій О.В.

Вивчивши матеріали судового доручення суд приходить до наступного висновку.

Як визначено положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Частиною 1 ст. 500 ЦПК України передбачено, щосуди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Згідно ч. 1 ст. 369 ГПК України до компетенції господарських судів також віднесено виконання доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Як убачається з матеріалів судового доручення, на розгляді у Вільнюському окружному суді знаходиться справа за позовом ТОВ «Mossa Dastribution» до ЗАТ «Rikotransa», треті особи: ТОВ «Транскарго», ТОВ «АлеВеро Логістик», Українська транспортна страхова компанія «Utico» про відшкодування вартості недоставленого вантажу і зв`язаних з цим витрат.

Отже, спір виник щодо виконання договору транспортної експедиції при здійсненні господарської діяльності, учасниками справи є виключно юридичні особи.

Такі спори, згідно процесуального законодавства України, віднесені до юрисдикції господарських судів.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1

статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.500 ЦПК України, судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно не належить до юрисдикції цього суду.

З огляду на викладене, суд відмовляє в прийнятті судового доручення Вільнюського окружного суду Литовської республіки про вручення судових документів до свого виконання.

Судове доручення підлягає поверненню Головному територіальному управлінню юстиції у м місті Києві для направлення для виконання до належного суду.

Керуючись статтею 500 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в прийнятті до свого виконання судового доручення Вільнюського окружного суду Литовської республіки про вручення судових документів.

Повернути матеріали судового доручення Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києвідля направлення до належного суду.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя