Справа № 308/9392/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Куштана Б. П.

з участю секретаря Балаж Н. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 5 квітня 2018 року, ухвалене суддею Бедьо В. І., по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пред'явили позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні будинком.

Свої вимоги мотивували тим, що вони є подружжям, від даного шлюбу мають сина ОСОБА_5 та проживають у будинку відповідачки. Остання є власником будинку АДРЕСА_1 та матір'ю ОСОБА_3 Останнім часом у сторін виникають непорозуміння, відповідачка влаштовує сварки, ображає позивачів та намагається їх виселити. Відповідачка перешкоджає у доступі до будинку, змінила замки на вхідних дверях. Син хворіє, переніс клінічну смерть, від стресу в будь-який момент може виникнути епілепсія. Просили зобов'язати відповідачку не чинити їм перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1 (а.с.1-3).

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення їх права користування будинком АДРЕСА_1. Позов мотивувала тим, що вона є власником цього будинку, а відповідачі погано ставляться до неї, вживають спиртні напої, в зв'язку з чим вона була змушена звертатися до сільської ради та правоохоронних органів за захистом. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідачів у неї посилюється хвороба - цукровий діабет. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймають, завдають позивачці ОСОБА_1 значних матеріальних збитків. Просить позбавити їх права користування будинком АДРЕСА_1 (а.с.28-30).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01 грудня 2017 року зустрічну позовну заяву об'єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.96).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року первісний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у здійсненні права користування та вселення в житлове приміщення в АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовлено (а.с.131-135).

На це рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин справи, а тому дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові. Вважає, рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, в первісному позові про усунення перешкод відмовити, а зустрічний позов про позбавлення права користування будинком задовольнити (а.с.140-143).

У судове засідання в апеляційній інстанції скаржниця ОСОБА_1 не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце його проведення належним чином.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також їх представник ОСОБА_6 проти скарги заперечили та просили її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти і батьки).

З матеріалів справи слідує, що позивачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям, а ОСОБА_4 їх сином. Відповідачка ОСОБА_1 є матір'ю позивача ОСОБА_3 Всі вони проживають та зареєстровані АДРЕСА_1. Власником цього будинку є відповідачка ОСОБА_1 На даний момент у сторін існують неприязні відносини, виникають сварки та різноманітні конфліктні ситуації. Все це призвело до того, що позивачі не можуть проживати АДРЕСА_1, а відповідачка створює перешкоди у користуванні цим жилим приміщенням, виганяє їх, змінила замок на вхідних дверях до будинку. Підтвердженням цього є покази свідків та звернення до правоохоронних органів з боку обох сторін.

Таким чином, позивачі за первісним позовом є членами сімї власника будинку, однак користуватися ним не можуть, оскільки відповідачка створює їм різноманітні перешкоди, а тому обґрунтовано суд першої інстанції задовольнив первісний позов та зобов'язав відповідачку не чинити перешкод позивачам у користуванні жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Щодо вимог зустрічного позову про позбавлення права користування жилим приміщення, то в їх задоволенні обґрунтовано відмовлено, оскільки підстав для цього немає. Відповідно до статті 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення проводиться якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення (ч. 1 ст. 116 ЖК України).

Доказів того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або вчиняють інші дії, які роблять неможливим проживання власника житла, в матеріалах справи немає. Додані до справи звернення до правоохоронних органів щодо конфліктних ситуацій до уваги не приймаються, оскільки такі звернення мають місце з боку обох сторін і вони носять характер дрібного правопорушення. Крім того, ці конфліктні ситуації виникають з вини обох сторін. Доводи про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не приймають участі в утриманні будинку, його ремонті та оплаті комунальних послуг, спростовують доданими квитанціями про сплату за електроенергію, газопостачання, вивіз сміття, заміну вікон.

Частина 2 статті 405 ЦК України передбачає можливість втрати права користування житлом у разі відсутності члена сімї власника житла понад один рік без поважних причин. Однак, у даній справі такі підстави відсутні. Власник житла ОСОБА_1 змінила замки вхідних дверей, а отже ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають можливості проживати АДРЕСА_1 з незалежних від них причини.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 5 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді