Провадження № 2/522/7378/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, по якому просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №2939 від 20 травня 1994 року, укладений між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2019 року відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.11.2019 року.

Судове засідання 26 листопада 2019 року відкладено на 19 грудня , у зв`язку з неявкою сторін по справі

У судове засідання призначене на 19 грудня 2019 року з`явився представник позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання 19 грудня 2019 року відповідачі не з`явилися, про час та дату розгляду справи сповіщались належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2939 від 20 травня 1994 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останнім була придбана квартира АДРЕСА_1 .

Вказаний договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним номером № 2939 від 20 травня 1994 року та в Одеському МБТІ, про що зроблено запис за № 483 стор. 152, кн. 81 пр.

Згідно зазначеного договору вказана квартира належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.02.1994 року, від імені котрого діяла ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 6 названого договору Покупці сплатили Продавцям кошти за продане нерухоме майно у розмірі 11 000 000 крб., які отримані ними до його підписання.

Таким чином, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства. Після звільнення квартири відповідачами позивачі оселилася в ній і отримали постійну реєстрацію за вищевказаною адресою.

Викладені обставини підтверджуються відповідними відмітками у довідці (витязі з домової книги про склад сім`ї).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У разі не додержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України).

Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України.

Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.

Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру.

Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки придбав її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачу вартість квартири, зареєструвавши її в КП «ОМБТІ та РОН», але вказаний договір нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їй у відповідь квартиру та право встановлювані документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.

Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК, ст. 47 ч. 2 ст. 227 ЦК Україна у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №2939 від 20 травня 1994 року, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 грудня 2019 року

Суддя Ю.Б. Свячена