Справа № 149/2727/19
Провадження №2/149/825/19
Номер рядка звіту 43
20.12.2019 року Хмільницькийміськрайонний суд Вінницькоїобласті в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
за участі секретаря Лисої В.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Ганчука П.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройно їагресії Російської Федераці їпроти України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Позов мотивовано тим, що від шлюбу з ОСОБА_2 у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .
15.04.2013 році Хмільницьким ОРВК Вінницької області її сина було призвано на військову службу до лав Збройних Сил України. Службу ОСОБА_3 проходив за контрактом у званні старшого солдата на посаді розвідника 1-го відділення 2-ї групи спеціального призначення 8-ї роти спеціального призначення 3-го загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 . В період з 11.06.2014 року по 13.07.2014 року ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд розглядає та вирішує справу в заочному порядку за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 8 ст. 178, ст. 279, 280-282 ЦПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).
15.04.2013 року Хмільницьким ОРВК Вінницької області сина позивачки - ОСОБА_3 було призвано на військову службу до лав Збройних Сил України. Службу ОСОБА_3 проходив за контрактом у званні старшого солдата на посаді розвідника 1-го відділення 2-ї групи спеціального призначення 8-ї роти спеціального призначення 3-го загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 . В період з 11.06.2014 року по 13.07.2014 року ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей.(а.с.15). Як зазначено в акті про результати проведення службового розслідування по факту загибелі та отримання поранень від 15.08.2014 року, станом на 13.07.2014 року група 3-го загону військової частини польова пошта НОМЕР_1 спільно з групою 2-го загону СпП (полк спеціального призначення) отримала завдання по супроводу колони військової техніки у визначеному районі поблизу с. Дмитрівка Луганської області до Луганського аеропорту. Особовий склад груп СпП виконував бойове завдання у якості головного дозору колони військової техніки. В ході виконання бойового завдання рухаючись визначеним маршрутом на БТР 13.07.2014 року близько 16 год. 00 хв. головний дозор був розстріляний зі стрілецької зброї окупантів. З пояснень свідків стало відомо. Що зустрівши на своєму шляху засідку противника, колона військової техніки вимушена була припинити рух та вступити в бій, в ході якого противник знищив одну одиницю Т-64Б. Через деякий час загрозу було ліквідовано, після чого евакуйовано поранених. Цього ж дня 13.07.2014 року близько 20.00 год. колона продовжила рух по раніше визначеному маршруту і потрапила під обстріл противника на мосту в районі с. Розкішне Лутугинського району Луганської області, що поблизу м. Луганська. Група десантувалась з БТР та почала вести вогонь у відповідь. Для прикриття груп солдат ОСОБА_3 залишився на БТР в розрахунку АГС-17. Через деякий час в результаті обстрілу ОСОБА_3 отримав поранення голови, що стало причиною його смерті.(а.с. 16-18). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.11.2018 року у цивільній справі № 149/1891/18., яке не оскаржувалось з боку Російської Федерації у встановленому порядку та набрало законної сили, встановлено юридичний факт загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при виконанні обов`язку військової служби 13.07.2014 року поблизу м. Луганськ Луганської області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.(а.с. 19-22). За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу ст. 1 Закону Укравїни "Про оборону" від 06.12.1991 року № 1932-ХII, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України. Аналізуючи наведені обставини та докази у справі, суд прийшов до висновку, що наслідком саме збройної агресії Російської Федерації відносно України (що є і загальновідомими фактами, а тому не підлягають доказуванню також і за нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України), стала окупація частини території України, а саме в т.ч. Луганської області, де загинув син позивачки.
Згідно з ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є зокрема і іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. За вимогами ч. 6 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди завданої Російською Федерацією.
З матеріалів справи вбачається, що внаслідок смерті ОСОБА_3 , який загинув у результаті військової агресії Російської Федерації проти України, позивачу завдано значної моральної шкоди, що виражається в основному - втратою в її житті рідного сина, що не дає можливості нормально спілкуватися з оточуючими, працювати та підтримувати нормальний соціальний спосіб життя, оскільки після втрати свого сина вона перебуває у глибокому відчутті несправедливості, яке викликане неможливістю спілкування з рідною людиною. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Згідно з ст. 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За змістом ст.ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, в тому числі у випадках, встановлених законом. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Право на життя передбачені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, Женевською конвенцією 1949 року про захист цивільного населення під час війни, розділу ІІ Конституції України. Порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум (п. 1, 2), Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975року, договори укладені між Україною та Росією в тому числі про українсько-російський державний кордон, Російська Федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, а тому є на переконання суду державою-агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету.
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з держави Російська Федерація на користь держави Україна судовий збір у розмірі 9605 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції подається через Хмільницький міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;
Суддя Вергелес В. О.