Справа № 760/7390/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20 червня 2008 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано.

Він є власником будинку АДРЕСА_2. У спірному будинку крім нього зареєстрована відповідач - ОСОБА_2

Відповідач з травня 2015 року не проживає у спірному будинку, її речей немає, витрати на комунальні послуги не сплачує. Де вона знаходиться на даний час не відомо. Вважає, що відповідач втратила право користування житлом, оскільки не проживає в спірному будинку без поважних причин та не приймає участі в його утриманні.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2;

- зняти відповідача з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_2.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є співвласником будинку АДРЕСА_2. Його частка складає 3/5 частини.

З листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 18 жовтня 2013 року вбачається, що бюро погоджує присвоєння житловому будинку АДРЕСА_2 поштової адреси: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 10 лютого 2014 року № 69 у зв'язку з розбіжністю поштової адреси будинку в правовстановлюючих документах, а саме: АДРЕСА_2, АДРЕСА_2, АДРЕСА_2, житловому будинку під літерою «А» присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

У зазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2, що підтверджується копіями їх паспортів (а.с. 8-10).

20 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2» (а.с. 11).

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 4).

З позову вбачається, що відповідач з травня 2015 року не проживає у спірному будинку, її речей немає, витрати на комунальні послуги не сплачує.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази та покази свідків.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він є сусідом позивача та знає відповідача як колишню дружину ОСОБА_1 Відповідач не проживає у будинку з 2015 року. В гостях у позивача він буває раз на тиждень, речей відповідача в будинку не бачив. Щодо спорів з приводу користування будинку йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що позивача він знає з дитинства, а з відповідачем знайомий з 15 років. Відповідач не проживає у будинку з 2015 року. В гостях у позивача він буває раз на місяць, речей відповідача в будинку не бачив. Щодо спорів з приводу користування будинку йому нічого не відомо. Зазначив, що ОСОБА_2 залишила будинок добровільно.

У матеріалах справи містяться письмові пояснення сусідів позивача від 18 березня 2018 року та від 19 березня 2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_2 з травня 2015 року (а.с. 5-7).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірному будинку більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню.

Позивач також просить зняти відповідача з реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_2.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 704 гривні 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_2.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: