ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7416/19 Справа № 210/1242/18 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач за первісним позовом: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2019 року, яке постановлено суддею Хлистуненко О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 07 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.05.2015 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії, передбачені цим договором.

У порушення умов вище вказаного договору, ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 18.10.2017 року, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 11667,97 грн., яка складається з 4910 грн. заборгованості за тілом кредиту, 2022,03 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3704,13 грн. - заборгованості за пенею, та штрафи 500 грн. (фіксована частина) і 531,81 грн. (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь, а також вирішити питання відшкодування судового збору.

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», про захист прав споживачів фінансових послуг та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначено, що 27.05.2015 року він звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання картки для виплат та підписав документи для її отримання. Дана карта є дебетованою та на неї не може бути встановлено жодного кредитного ліміту. В той час, всупереч його бажанням, представник Банку надав йому конверт з карткою «Універсальна». Даною кредитною карткою він не користувався та не активував її. 08.12.2016 року на його номер телефону надійшов дзвінок з номеру 3700 (номер банку) та представником банку йому було запропоновано збільшити кредитний ліміт до 5000 грн., на що згоди він не надав та повідомив про намір закрити дану карту. 08.12.2016 року невідома йому особа заволоділа його грошовими коштами в розмірі 1902,00 грн. шляхом зняття готівки через банкомат без використання кредитної картки у відділенні Банку в м. Першотравенськ, вул. Гагаріна, 1а. 10.12.2016 року, таким же самим чином з його кредитної картки було знято залишок в розмірі 3002 грн. також без використання кредитної карти в магазині Хлебушок, в АДРЕСА_1 В. Як виявилось, всі дзвінки з його телефону були переадресовані на інший номер. 22.12.2016 року він звернувся із заявою про скоєння кримінального правопорушення до Металургійного РВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Також, він надіслав до Банку звернення щодо незаконного зняття грошових коштів з його картки, однак з боку служби безпеки Банку будь-яких дій з цього приводу вчинено не було. На підставі заяви ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що Банк не надав доказів того, що між ним та Банком було укладено договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим просив суд визнати договір споживчого кредитування б/н від 27.05.2015 року недійсним з моменту його укладення, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та покласти на ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати за зустрічним позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість в розмірі 10636 грн. 16 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», про захист прав споживачів фінансових послуг та відшкодування моральної, немайнової шкоди залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог Банку та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що наявними у справі доказами підтверджується відсутність вини ОСОБА_1 у несанкціонованому знятті коштів з його карткового рахунку. Представником Банку не надано належних доказів що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ОСОБА_3 коду, динамічного паролю, що надійшов на телефон клієнта або нанесеними на карті даними, а факт звернення відповідача до правоохоронних органів є підставою для визнання вказаних транзакцій недійсними.

Крім того, Банк не надав доказів того, що між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, не зазначено тип картки та строк її дії, не було встановлено кредитний ліміт в момент видачі картки, не враховано, що ОСОБА_1 не користувався карткою, та не надано підписаних ОСОБА_1 . Умов та Правил надання банком кредиту, які б він розумів та погоджувався з ними, тому вказаний кредитний договір має бути визнаний недійсним з моменту його укладення.

Також, діями Банку ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яку останній оцінив у 30000 грн. та просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», на свою користь.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 та його представника Саргсян ОСОБА_4 , які, кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача за первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованості за кредитним договором та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживачів фінансових послуг та відшкодування моральної, немайнової шкоди, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із Анкетою-заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.10.2017 року, за розрахунком позивача, становить 11667,97 грн. та складається з 4910 грн. заборгованості за тілом кредиту, 2022,03 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3704,13 грн. - заборгованості за пенею, та штрафи 500 грн. (фіксована частина) і 531,81 грн. (процентна складова).

Як вбачається із матеріалів справи, 08.12.2016 року, згідно виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2016 року, по картці/рахунку НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 , відбулося зняття готівки в банкоматі без картки: АДРЕСА_1 В, ОСОБА_5 в розмірі 1902,00 грн., та 10.12.2016 року зняття готівки в банкоматі без карти: АДРЕСА_1 , Відділення банку в розмірі 3002,00 грн. (а.с.70).

28.12.2016 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , що надійшла поштою до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка в період часу з 10.12.2016 року по 21.12.2016 року з платіжної картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 5000 грн., слідчим Борисенко А.В. було внесено відомості ЄРДР №0003786 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України (а.с.69).

Постановою слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2018 року, кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0003786 від 27.12.2016 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язую з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 90-91).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», та наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», заборгованості за кредитним договром б/н від 27.05.2015 року, з огляду на наступне.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.12.2016 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка в період часу з 10.12.2016 року по 21.12.2016 року з платіжної картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у сумі 5000 грн., слідчим Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області Борисенком А.В. було внесено відомості ЄРДР №0003786 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України (а.с.69).

Обгрунтовуючи заяву про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи ОСОБА_1 посилався на те, що покартці/рахунку НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 , 08.12.2016 року відбулося зняття готівки в банкоматі без картки: АДРЕСА_1 В, ОСОБА_5 в розмірі 1902 грн., та 10.12.2016 року зняття готівки в банкоматі без карти: АДРЕСА_1 , Відділення банку в розмірі 3002 грн. (а.с.70).

Відповідно до наданих АТ КБ «ПриватБанк» результатів службого розслідування вбачається, що дійсно, із карти, що була видана ОСОБА_1 , 08.12.2016 року відбулося зняття готівки в банкоматі без картки: АДРЕСА_1 В, ОСОБА_5 в розмірі 1902 грн., та 10.12.2016 року зняття готівки в банкоматі без карти: АДРЕСА_1 , - Відділення банку в розмірі 3002 грн. За витребуваними фотоматеріалами Банком було встановлено, що грощі було знято жінкою, лице не видно.

Крім того, як вачається із матерілів справи, Постановою слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.06.2018 року, кримінальне провадження внесено до ЄРДР за №0003786 від 27.12.2016 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язую з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому слідчим було встановлено, що Банк не надавав коштів ОСОБА_1 , ОСОБА_1 не вчиняв будь-яких операцій з кредитними коштами, не є їх користувачем чи власником, і не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, так як електронний платіжний засіб було використано без його фізичного пред`явлення користувачем та електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу й його користувача, у зв`язку з чим майнової шкоди ОСОБА_1 не завдано.

Крім того слід зауважити, що ОСОБА_1 протягом строку з 27.05.2015 року, моменту підписання Заяви-анкети, до 08.12.2016 року, моменту першого зняття невстановленою особою грошових коштів з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , кредитною карткою не користувався.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що зняття кредитних коштів здійснювалося за розпорядженням ОСОБА_1 , так як і доказів того, що відповідачем вчинені дії чи бездіяльність, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив про це позивача, звернувшись з відповідною заявою, враховуючи наявність кримінального провадження, в рамках якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, колегія суддів приходить до висновку про те, що правових підстав для задоволення заявлених вимог не має.

Отже, встановивши, що позивачем за первісним позовом не доведено вчинення відповідачемза первісним позовом дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлювалась особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АК КБ «Приватбанк».

При цьому колегією суддів приймається до уваги правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, яка врахована також Верховним Судом в Постановах від 12.02.2018 року № 127/23496/15-ц, та від 20.06.2018 року № 691/699/16-ц, відповідно до якої Банк повинен надати докази, які б спростовували доводи боржника про те, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв несанкціонованому списанню грошових коштів з рахунків, не розголошував інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ОСОБА_3 -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції дійшов помилкового висновоку про вину користувача, як підставу цивільно-правової відповідальності.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки при пред`явленні зустрічного позову ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», не було укладено договору про надання банківських послуг, тому просив визнати договір споживчого кредитування б/н від 27.05.2015 року недійсним з моменту його укладення, однак, доказів на підтвердження того, що 27.05.2015 року він не звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», із Анкетою-заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, ОСОБА_1 надано не було.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором з ухваленням в цій частині нового рішення у справі про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, за подання апеляційної скарги в розмірі 1300 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 ,задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29 травня 2019 року скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіта ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Головуючий:

Судді: