ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3630/19 Справа № 210/5695/17 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач- ОСОБА_4,

відповідач - Комунальне підприємство " Криворітепломережа",

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у м. Кривому Розі згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2018 року, ухваленого суддею Хлистуненко О.В. у місті Кривому Розі, повний текст судового рішення складений 26 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства " Криворітепломережа" ( надалі КП" Криворітепломережа") про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі договру купівлі-продажу від 13 травня 2013 року належить квартира АДРЕСА_1. На її звернення до відповідача про надання інформації стосовно заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1, отримала лист, яким зазначено, що заборгованість за теплопостачання станом 01.05.2013 року складає 15671,29 грн. Боржником є попередній власник квартири ОСОБА_5 На неодноразові звернення до відповідача для зняття з її особового рахунку заборгованості, отримувала листи про відмову. Наявна заборгованість за централізоване опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, за період коли вона не була власником. Тому, просить суд зобов'язати Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» виключити із суми заборгованості ОСОБА_4 за особовим рахунком НОМЕР_2 заборгованість в сумі 6877, 44 грн. та 107,30 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.Зобов'язано КПТМ «Криворіжтепломережа» виключити із суми заборгованості ОСОБА_4 за особовим рахунком НОМЕР_2 заборгованість в сумі 6877,44 грн. та судовий збір в сумі 107,30 грн. Стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що особовий рахунок, є документом внутрішньогосподарської обліку господарських операцій КПТМ «Криворіжтепломережа» і списання з нього сум є виключною компетенцією підприємства. Жодним чином відповідачем право позивача не порушено, оскільки вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості заявлено не було.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_4, 13.05.2013 року придбала у ОСОБА_6 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7-10).

У квартирі за адресою: АДРЕСА_2, відкрито особовий рахунок НОМЕР_2.

На запит позивача ОСОБА_4., КПТМ «Криворіжтепломережа» надало відповідь № 55/02/06 від 11.07.2017 року, що станом на 01.05.2013 року по особовому рахунку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість склала 15671,29 грн., з яких борг у розмірі 6877, 44 грн. утворений за період з 01.03.2002 року по 01.04.2009 року (а.с. 12).

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2009 року видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за центральне опалення в сумі 6877,44 грн. та судовий збір в сумі 107,30 грн. (а.с.12).Даний факт визнаний сторонами у судовому засіданні, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 посилалась на положення ст.509 ЦК України, та зазначила, що на її особовому рахунку НОМЕР_2 відкритому відповідачем за адресою АДРЕСА_2 наявна заборгованість за теплопостачання за той попереднього власника, тому просила суд зобов'язати відповідача виключити її із суми заборгованості.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що діючим законодавством не передбачено обов'язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників, керуючись положенням ст.ст.509,527 ЦК, зобов'язав відповідача виключити із суми заборгованості суми боргу попереднього власника квартири.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Між сторонами виникли правовідносини з надання комунальних послуг з теплопостачання до жилого приміщення, де мешкає позивач ОСОБА_4 за період до травня 2013 року, дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ч.1 ЦК України).

Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Факт наявності заборгованості на особовому рахунку відкритому КПТМ «Криворіжтепломережа» у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, НОМЕР_2, яка належить на праві власності ОСОБА_4 перед за надані комунальні послуги з теплопостачанню колишньому власнику станом на травень 2013 року становила 6877,44 грн., доведена матеріалами та визнана сторонами.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції на обов'язок відповідача списати заборгованість, що перебуває на її особовому рахунку, оскільки жодної норми законодавства, яка б передбачала обов'язок КПТМ «Криворіжтепломережа» списувати заборгованість колишніх власників не існує.

Колегія суддів також вважає помилковим посилання позивача та висновок суду, що позивач не приймала на себе обов'язок сплати комунальних послуг.

Як видно з тексту укладеного 13 травня 2013 року договору купівлі- продажу, згідно п.3.3.3 ОСОБА_4, як покупець, прийняла не себе обов'язок з оплати комунальних послуг (а.с.8).

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги відповідача, що діючим законодавством не передбачено права списання заборгованості, що міститься на особових рахунках споживачів.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий на ім'я позивача ОСОБА_4 є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов'язання КПТМ «Криворіжтепломережа» щодо виключення із суми заборгованості суму 6877,44 та 107,30грн. не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла переконливого висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм діючого законодавства, тому на підставі положення п.1,2,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до КПТМ" Криворітепломережа" про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору на підставі положення ЗУ «Про захист прав споживачів». Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги КПТМ" Криворітепломережа" підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4в задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства " Криворітепломережа" про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії.

Судові витрати, понесені Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 (одна тисяча п'ятдесят сім ) гривень 20 коп., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: