Справа №295/2862/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира:

у складі головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Поліщук К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про захист честі та гідності особи, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про захист честі та гідності особи, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обгрунтування позовних вмог вказав, що він, ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак на протязі 2016-2017 років постійно терпить приниження свої честі та гідності від його сусідів. Так, в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за його позовною заявою до Голови міської комісії з безпеки дорожнього руху Житомирської міської ради та КП «ЕМЗО «Міськсвігло». Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_11 міської ради надала копію колективного звернення мешканців провулок 2-ий Чудиівський, будинків №14, 14-а, 16, в якому фактично його звинувачують в агресивній поведінці та погрозах іншим мешканцям будинку а саме у заяві вказано: «…Весною 2016 р. потравив собак, дві з них вижили, а третя здохла…», «…У переулку живуть, молоді, здорові мужики, він виходить, і пристає до них та провокує, а коли ті не мовчать включає відеозапис і відносить до участкового». «При сварці з сусідкою ОСОБА_3П бризгав, в очі з газового балона…». На вказані звинувачення позивач пояснив, що він ніколи не труїв собак та не знущався над ними, оскільки за дані діяння передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність, до жодної з яких він не притягувався. Жодних відеозаписів він до дільничного не заносив та нікого не провокував, що також підтверджую копією відповіді на адвокатський запит від Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області. Щодо висловів «…При сварці з сусідкою ОСОБА_3П бризгав, в очі з газового балона...» пояснив, що в провадженні Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0007855 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_3 її сином ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_9

Позивач вважає, що інформація щодо нього, ОСОБА_1, була поширена шляхом подання колективної заяви у письмовому вигляді до канцелярії Житомирської міської ради за № 25/кол - 920 від 27.01.2017 р. є недостовірною, негативною та не відповідає дійсності. Просить відповідачів спростувати недостовірну інформацію щодо нього, стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на його користь моральну шкоду в сумі 500 000 (пятсот тисяч грн.) та судовий збір.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог.

Відповідачі, їх представники під час слухання справи заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 народився 08 червня 1961 році. За адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований з 15 липня 1978 р. (а. с. 6-7).

Зі змісту колективної скарг на адресу Житомирського міського голови від 27.01.2017 р. свідчить, що громадянин ОСОБА_1 поводить себе агресивно, провокує сусідів на конфлікт у зв'язку з чим вони змущені звертаться до різних інстанцій. (а. с. 5).

Виконавчий комітет Житомирської міської ради на звернення ОСОБА_3 та інших 27.02.2017 р. надав відповідь, що вирішення вказаних у скарзі питань не входить до компетенції органів самоврядування та пропонували «…всі спірні питання вирішувати із сусідами за взаємною згодою або в судовому порядку…» (а. с. 8).

З копії ОСОБА_11 з кримінального провадження № 0007855 свідчить, що 28.12.2016 р. о 12.00 год. ОСОБА_3 її син, ОСОБА_12, перебуваючи недалеко від будинку № 16 по 2-му Чуднівському перевулку м. Житомир, під час словісного конфлікту умисно спричинирли тілесні ушкодження ОСОБА_1 Правова кваліцікація ч. 1 ст.125 КК України. (а. с. 9)

Зі змісту скари ОСОБА_1 на адресу начальнка Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.02.2018 р. ОСОБА_1 звертає увагу, що він являється інвалідом другої групи, постійно звертається з проблемами благоустрою провулку до міської ради та різних служб а жителі по провулку Чуднівському м. Житомир розповсюджують стосовно нього недостовірну, негативну інформацію у зв'язку з чим просить притягнути ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності. (а. с. 18-19).

На аркушах справи № 13-16 маються довідка № 016645 на ім'я ОСОБА_1, копії фіскальних чеків на придбання ліків але з даних доказів позивачем суду не доведено у зв'язчку з чим він звертався до медичних установ та придбував вказані ліки звератаючи увагу, що він перебуває на «Д» обліку як інвалід другої групи.

Згідно з ч. 3, 4 статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З аналізу наданих сторонами пояснень та наданих доказів, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Зі змісту пояснень відповідачів по справі та їх представників, свідків свідчить, що на протязі декількох останніх років між жителями будинків № 14, 14-а, 16 2-го Чуднівського провулку м. Житомир склалися неприязні відносини з ОСОБА_14 у зв'язку з тим, що ОСОБА_14 постійно провокує жителів провулка на конфлікт, звертається до різних комунальних та державних установ начеб то в інтересах громадян але саме ці дії і викликають непорозуміння з боку жителів так як вони не узгоджені з ними, «…до всіх чіпляється, всім погрожує, з усіма свариться, знімає на камеру, лякає, погрожує, коли біля будинку гуляють діти, вони йому заважають відпочивати…».

Суд вважає, що звернення громадян до відповідних державних органів, пояснення своєї позиції у зверненнях не можуть вважатися приниженням честі, гідності та наклепом.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральнох (немайнової) шкоди» роз'яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 р. зокрема зазначив:

37. Суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред'явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkovv. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyyv. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayevv. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р.) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridinv. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня).

Як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що заявнику не може бути пред'явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку вінпоніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі.

Частиною 1 ст. 34 Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Суд вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено що відповідачі розповсюджували стосовно нього неправдиву інформацію а інформація, яку відповідачі вказали у своєму звернені на адресу органів місцевого самоврядування, не є такою, що порушує немайнові права позивача, а висловлена лише як непогодження з діями позивача.

Керуючись вимогами ст. ст. 32, 34, 68 Конституції України, ч. 1 ст. 91, 94, 277, 297 ЦК України, постанова Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, ст. ст. 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

про захист честі та гідності особи, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.03.2019 року.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка