Провадження № 2/752/6863/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 28.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, оскільки подружні стосунки не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, а також просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, оскільки, відповідач матеріально утримувати їх спільну дитину не допомагає.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила шлюб розірвати, та не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі ј частки усіх доходів відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти розірвання шлюбу не заперечувала, в частині стягнення аліментів просила суд визначити розмір аліментів в частці від доходів відповідача, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві на позов.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4).

Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому позовна вимога в частині розірвання шлюбу є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом із матір`ю - позивачкою у справі (а.с.9).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в цій частині та необхідності стягнення аліментів із відповідача, не в твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою, однак, стягненню підлягає не тверда грошова сума, а частка від заробітку відповідача, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В порядку статті 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем за подачу позову, який містить дві позовні вимоги на загальну суму 1536,80 грн., - слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 160, 161, 180-184 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 337.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - судовий збір на загальну суму 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Н.П. Чередніченко