ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Суми

Справа №587/2827/18

Номер провадження 22-ц/816/528/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

стягувач - ОСОБА_1,

боржник - Приватне сільськогосподарське підприємство «ГАРАНТ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «ГАРАНТ»

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Черних О.М., у приміщенні Сумського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «ГАРАНТ» (далі - ПСП «ГАРАНТ») звернулося до суду з даною скаргою на дії державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Жогло Юлії Володимирівни (далі - державний виконавець Жогло Ю.В.). Скаргу мотивує тим, що постановою Апеляційного суду Сумської області від 08 листопада 2018 року скасовано рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 липня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 по справі № 587/590/18, у тому числі стягнуто з ПСП «ГАРАНТ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2017 року по 08 листопада 2018 року у сумі 217 086 грн 40 коп. з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів і зборів. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. 19 листопада 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Сумський РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області) заяву про примусове виконання даного виконавчого листа. На підставі вказаної вище заяви 19 листопада 2018 року державним виконавцем Жогло Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, того ж дня винесено постанову про стягнення з ПСП «ГАРАНТ виконавчого збору у сумі 21 708,64 грн та постановою від 22 листопада 2018 року у виконавчому провадженні № 57721383 утворена виконавча група у складі заступника начальника відділу ОСОБА_4 та державного виконавця Жогло Ю.В.

ПСП «ГАРАНТ» вважає дані постанови незаконними, у зв'язку з чим просило визнати неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Жогло Ю.В. від 19 листопада 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57721383, постанову від 19 листопада 2018 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 57721383 та постанову державного виконавця Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 року про утворення виконавчої групи у виконавчому провадженні № 57721383.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2018 року закрито провадження у скарзі ПСП «ГАРАНТ» в частині оскарження постанови державного виконавця Жогло Ю.В. від 19 листопада 2018 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 57721383.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2018 року скаргу ПСП «ГАРАНТ» задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 року про утворення виконавчої групи у виконавчому провадженні № 57721383.

В апеляційній скарзі представник ПСП «ГАРАНТ» - адвокат Нємцев В.А., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо скасування постанови державного виконавця Жогло Ю.В. від 19 листопада 2018 року про відкриття виконавчого провадження та ухвалити в цій частині нове рішення, яким скаргу задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин Закон від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV, який втратив чинність з 05 жовтня 2016 року. Крім того, на його думку, Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII не передбачено право державного виконавця розпочати примусове виконання рішення суду на підставі заяви представника стягувача. Також вважає, що повноваження представника стягувача на пред'явлення виконавчого документа до виконання мають бути прямо передбачені у виданій на його ім'я довіреності.

Від Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Від представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу в оскаржуваній частині - без змін.

Ухвала Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2018 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Жогло Ю.В. від 22 листопада 2018 року про утворення виконавчої групи у виконавчому провадженні № 57721383 не оскаржується та відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПСП «ГАРАНТ» - адвокат Нємцева В.А., який підтримав апеляційну скаргу, представника Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області Добровольського О.В., який заперечує проти апеляційної скарги,

дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2018 року Сумським районним судом Сумської області видано виконавчий лист про стягнення з ПСП «ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 листопада 2017 року по 08 листопада 2018 року в сумі 217 086 грн 40 коп. з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів (а. с. 29-30).

19 листопада 2018 року за заявою про примусове виконання державним виконавцем Жогло Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57721383 про виконання вказаного виконавчого листа № 587/590/18 (а. с. 19-20).

19 листопада 2018 року державним виконавцем Жогло Ю.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у вказаному виконавчому провадженні, а саме стягнуто з ПСП «ГАРАНТ» 21 708,64 грн виконавчого збору (а. с. 22-23).

22 листопада 2018 року державним виконавцем Жогло Ю.В. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме внесено виправлення у постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме змінено суму виконавчого збору з 21 708,64 грн на 17 475 грн (а. с. 28).

Постановою державного виконавця від 28 листопада 2018 року закінчено виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа у зв'язку з тим, що боржником борг сплачено у повному обсязі (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 33-34).

Відмовляючи у задоволенні скарги ПСП «ГАРАНТ» в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 19 листопада 2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57721383, суд першої інстанції виходив з того, що дана постанова є законною та такою, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги в цій частині, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Положеннями ч. 4 вказаної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені,- за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом заяву про примусове виконання виконавчого листа № 587/590/18 про стягнення з ПСП «ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку було подано його представником ОСОБА_3, повноваження якого підтверджуються довіреністю від 02 травня 2018 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіною В.В., зареєстрована в реєстрі за № 1049 (а. с. 51).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що жодною нормою чинного Закону не передбачено подання заяви про примусове виконання рішення суду представником стягувача є помилковими, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 16 Закону сторони можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.

Колегія суддів не може погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що у представника стягувача, у виданій йому ОСОБА_1 довіреності, були відсутні повноваження звертатися із заявою про примусове виконання рішення суду. Зі змісту довіреності вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться його, зокрема у відповідному відділі державної виконавчої служби з питань, пов'язаних з виконанням судових та інших рішень. Для виконання вказаних повноважень ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 право від його імені подавати та підписувати всі документи, включаючи заяви, скарги, інші документи, що стосуватимуться прав та законних інтересів.

Виконавчий лист 587/590/18, виданий 18 листопада 2018 року про стягнення з ПСП «ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону, заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа подано уповноваженої особою, підстави для повернення виконавчого листа стягувачу, передбачені ч. 4 ст. 4 Закону, у державного виконавця були відсутні.

Стосовно того, що в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження невірно вказано розмір виконавчого збору, даний недолік було усунуто державним виконавцем шляхом винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 22 листопада 2018 року, а саме внесено виправлення у постанову про відкриття виконавчого провадження: змінено суму виконавчого збору з 21 708,64 грн на 17 475 грн. При цьому вочевидь має місце описка у зазначенні дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Хоча у справі, яка переглядається, суд першої інстанції помилково послався на положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV, який втратив чинність, однак установивши вищезазначені фактичні обставини, суд вірно вирішив скаргу ПСП «Гарант» по суті. Оскільки неправильне застосування норм чинного законодавства не призвело до прийняття неправильного по суті рішення, підстав для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині немає.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині, постановлена з додержанням вимог закону, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «ГАРАНТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2018 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик