У Х В А Л А

19.12.2019 Справа №607/1220/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазана В.В., при вирішенні питання про прийняття до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про зобов`язання вчинити дії, відповідно до якого просить зобов`язати відповідача передати позивачу нерухоме майно квартиру, об`єкт житлової нерухомості АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , видати позивачу декларацію про готовність будинку АДРЕСА_2 до експлуатації, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна будинку АДРЕСА_2 , акт приймання передачі нерухомого майна квартири, об`єкта житлової нерухомості, АДРЕСА_3 .

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, виходячи з наступного.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року під головуванням судді Ромазана В.В. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова,5», ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень правління та загальних зборів кооперативу, скасування державної реєстрації на нерухоме майно, визнання недійним свідоцтва про право власності та договору про внесення пайового внеску щодо квартири АДРЕСА_3 .

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 26.02.2016 р. рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсним рішення правління обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Корольова,5» №11 від 12 березня 2013 року в частині продажу квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним рішення загальних зборів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Корольова 5» №13 від 21.04.2013 року та №16 від 08.12.2013 року в частині продажу квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір про внесення пайового внеску від 10.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив Корольова,5». Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8761115 від 06 грудня 2013 року. Визнано недійсним свідоцтво про право власності видане 06 грудня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції. Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру об`єкт житлової нерухомості, АДРЕСА_4 , номер нерухомості 52 за ОСОБА_2 .

Дане судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Враховуючи ту обставину, що суддею Ромазан В.В. у справі вирішувався спір між тими самими сторонами з приводу майнового права на квартиру АДРЕСА_3 , з метою усунення сумнівів у сторін в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, суддя Ромазан В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» про зобов`язання вчинити дії.

Справу передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для виконання вимог ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан