Справа № 136/523/19
провадження № 2/136/187/19
РІШЕННЯ

іменем України

"24" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судових засідань Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 01.04.1995, відповідно до якого вона заповіла все своє майно йому, ОСОБА_1 .. Позивач спадщину прийняв, подавши до органів нотаріату заяву відповідного змісту. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно, що увійшло до складу спадкової маси, а саме: житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,2702 га, для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно державного акта ВН 05456 від 21.11.2000 виданого на ім`я ОСОБА_2 , позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено, що послугувало для відмови у видачі на його ім`я нотаріального акту та підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить суд визнати право власності за ним на вказане майно.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

За клопотанням позивача за ухвалою суду від 19.03.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ..

Позивач в судове засідання не з`явився, утім надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи проводити за його відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась за заповітом вчиненим 01.04.1995 відповідно до якого вона заповіла позивачеві все своє майно і належний їй житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,26 га. Вказаний заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався, на що вказує запис вчинений секретарем сільської ради на зворотній стороні заповіту.

Судом із матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач подав заяву про прийняття спадщини за вищевказаним заповітом після визначення йому додаткового строку за рішенням Липовецького районного суду від 08.06.2005, яке набрало законної сили 09.07.2005. Інші спадкоємці не використали своє право на прийняття спадщини.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняв, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки ним не було надано правовстановлюючі документи на майно, яке заповів спадкодавець.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Факт належності майна ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку підтверджується довідками виданими органом місцевого самоврядування, копією свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_2 виданим 02.11.2002 Славнянською сільською радою Липовецького району Вінницької області; технічним паспортом на житловий будинок виданим КП «Вінницке ОО БТІ» від 02.12.2002, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_2 була власником вказаного об`єкта нерухомого майна.

Факт належності ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2702 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, підтверджується копією державного акта ВН 05456 від 21.11.2000 виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів справи встановлено, що правовстановлюючі документи про належність майна ОСОБА_2 втрачено.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний.

Крім цього відповідач позов визнав.

За змістом ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", Чинний)

З огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд задовольняє позов у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.1223, 1233, 1268, 1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Славнянської сільської ради (місце знаходження: вул. Леніна 30, с. Славна, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22540, ЄДРПОУ - 04329168) про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,2702 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно державного акта ВН 05456 від 21.11.2000 року в порядку спадкування після ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко