г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/289/19
Номер провадження 2/213/714/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2019 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за розпискою від 10.04.2018 в сумі 12000,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 10 квітня 2018 року ним було надано відповідачу ОСОБА_3 позику грошові кошти в розмірі 12000 грн. строком на три місяці, які останній зобовязався повернути, про що власноруч написав та підписав відповідну розписку. Однак, до теперішнього часу відповідач кошти не повернув, від виконання взятих на себе зобовязань за розпискою ухиляється.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано /а.с.14, 15, 19, 20/, але в судове засідання відповідач не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що на його неодноразові звернення до відповідача з вимогою повернути кошти, відповідач відповідав, що у нього на цей час немає коштів, зараз взагалі уникає будь-яких контактів, перестав відповідати на телефонні дзвінки, тому він вимушений звернутися до суду. Позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення.

За таких обставин, суд вважає можливим, керуючись положеннями ст.ст.280-282 ЦПК України, провести заочний розгляд справи, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст.16 ЦК України, зокрема, визнання права.

Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно дог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, необхідно виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Особливо треба звернути увагу на те, що частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником вборг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від його найменування і з огляду на установлені результати - робити відповідні правові висновки.

Водночас, суд керується положеннями ст.81 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Судом досліджено матеріали справи, та встановлено, що позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, не було надано суду належних доказів передачі грошових коштів від ОСОБА_2 до ОСОБА_3, а саме оригіналу розписки про отримання відповідачем коштів.

На неодноразові пропозиції суду позивач оригінал розписки не надав, пояснивши, що загубив оригінал і вже тривалий час не може його знайти.

Відсутність оригіналу розписки свідчить про те, що між сторонами не виникли відносини, які випливають з договору позики.

Таким чином, суд враховує, що ніяких доказів укладання сторонами договору позики позивачем не надано, а отже вважає, що за відсутності договору відсутні підстави наявності у відповідача зобов'язань перед позивачем, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.1046-1050 ЦК України, ст.ст.80-81, 141, 228-229, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 - 50026, м. Кривий Ріг, вул. Переяславська, 19-8;

Відповідач: ОСОБА_3 50026, м. Кривий Ріг, вул.Будівельників, 13-6.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена у судовому засіданні 02.04.2019.

Повний текст складено 03.04.2019.

Суддя О.М. Нестеренко