УХВАЛА

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 456/396/17

провадження № 61-342ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Цюрко С. І., стягувач - ОСОБА_4, про визнання дій державного виконавця протиправними, скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору, накладення штрафу та зобов'язання повернути сплачені кошти,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року у вказаній справі.

Дана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскількиу порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником сплачений судовий збір не у встановленому порядку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 рокуОСОБА_1 додано квитанцію від 21 грудня 2018 року № 7 про сплату 1 409,60 грн.

На час постановлення даної ухвали відомості щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутні.

За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 слід надати документально підтверджені відомості щодо зарахування сплаченого нею судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (довідку фінансової установи, через яку сплачено судовий збір, або ж довідку органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору).

Разом з тим, касаційну скаргу заявником адресовано до Верховного Суду України, однак відповідно до вимог статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

На підставі наведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову Львівського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов