Справа № 450/400/19 Провадження № 2/450/812/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач 07.02.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою вул. Садівнича, 28, в с. Наварія, Пустомитівського району Львівської області та на земельну ділянку площею 0, 1263 га., на якій розташований вказаний вище будинок.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2018 року помер її батько ОСОБА_3, до складу спадкової маси після смерті якого увійшло вказане вище нерухоме майно.

Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився, а тому спадкування його майна відбувається за законом почергово.

Вона до дня смерті батька проживала разом з ним, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав вказаних у позовній заяві та просить такі задовольнити.

Представник відповідача Пустомитівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позивач являється його рідною сестрою, яка з 2000 років по даний час проживає разом з ним у с. Наварія, Пустомитівського району Львівської області. Він на спадкове майно після смерті батьків не претендує та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії ЯЄ № 529512 від 03.01.1957 року та свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 154077 від 14.12.2010 року ОСОБА_4 народилася 19.12.1955 року, її батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_5, та яка у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Сливчук».

Судом встановлено, що 08.06.2018 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ№ 508457 від 13.06.2018 року.

До складу спадщину після смерті ОСОБА_3 у відповідності до ст. 1218 ЦК України увійшов житловий будинок №28 по вул. Садівнича (колишня Гагаріна) в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 130,9 кв.м, житловою площею 80,8 кв.м, та земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0205 площею 0,1263 га, яка розташована за вказаною вище адресою, цільове призначення якої будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Факт належності ОСОБА_3 вказаного нерухомого майна підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.07.2011 року № 30674706, який виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 074741 від 19.11.2012 року

ОСОБА_3 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дружина спадкодавця та мати позивача ОСОБА_5, померла 24.11.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 522899 від 27.11.2018 року.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

З довідки № 3887 від 09.11.2018 року, яка видана виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради слідує, що ОСОБА_3О до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним на день його смерті були зареєстрованими його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_2

З оголошення у пресі від 29.03.2019 року № 13 (1720) слідує, що втрачені витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.07.2011 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 074741 виданий 19.11.2012 року на прізвище ОСОБА_3, вважати недійсними.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 проживав у житловому будинку № 28 по вул. вул. Садівнича у с. Наварія, Пустомитівського району Львівської області, та являвся власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки на якій розташований даний будинок, однак втрачені оригінали документів, які засвідчують його право власності на дане нерухоме майно.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_3, яка прийняла в порядку спадкування належний померлому житловий будинок та земельну ділянку, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати правовстановлюючих документів на таке.

Третя особа у справі ОСОБА_2 - син померлого, який входить в число спадкоємців першої черги за законом, спадщини після смерті батька не прийняв, та відмовився від такої на користь позивача, про що подав відповідну заяву, а сама по собі реєстрація його місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 08.06.2018 року, право власності на будинковолодіння № 28 по вул. Садівнича в с. Наварія, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 130,9 кв.м, житловою 80,8 кв.м, яке складається з: А-1 житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, а саме: Б - сарай, У вбиральня, №1 хвіртка, №2 ворота, №3, №4 огорожа, К- колодязь, Пг - погріб.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 08.06.2018 року, право власності на земельну ділянку площею 0,1263 га, кадастровий номер :02:001:0205, яка розташована в с. Наварія вул. Садівнича, 28, Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 074741 від 19.11.2012 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6