У Х В А Л А

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/2297/18

провадження № 61-6589ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвоката Демченка Костянтина Миколайовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про захист прав споживачів та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів. Позов обґрунтовано тим, що вони уклали договори банківських вкладів з Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - ПАТ «Банк Камбіо»). Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо». Посилаючись на те, що вони мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, просили суд стягнути на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 гарантовану суму вкладу у сумі по 200 000,00 грн кожному та на 25 463,72 грн на користь ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачів не включено до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо».

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

27 березня 2019 року представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат Демченко К. М. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивачів сумарно 825 463,72 грн у рахунок відшкодування коштів за вкладами. Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п'ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявниками рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 рокупостановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвоката Демченка КостянтинаМиколайовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник