Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1531/18
Провадження № 2/321/56/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2019 смт Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21 листопада 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментіву розмірі 100328,24 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем, розірваного рішення суду від 21 серпня 2017 року, вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, які проживають з нею. Рішенням Михайлівського районного суду від 09 серпня 2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В наслідок ухилення від виконання рішення суду відповідач станом на 01 травня 2018 року має заборгованість у розмірі 35704,16 грн. Не зважаючи на звернення позивача з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 продовжує ухилятися від сплати аліментів. Згідно розрахунків позивача, за період з 24 липня 2017 року по 30 квітня 2018 року сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 100328,24 грн., яку просить стягнути.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 23.11.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Підтвердив наявність заборгованості, пояснюючи відсутністю можливості сплачувати аліменти в повному обсязі, надає позивачу допомогу за можливості. З 15.12.2018 року працює на заводі «Автопривід» в м. Мелітополь.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом установлено, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 310369 (а.с.14), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 310368 (а.с.10), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 310367 (а.с.12), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 310365 (а.с.13), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно свідоцтва про народження Серії 1-ЖС № 310366 (а.с.11).

09.08.2017 року Михайлівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про стягнення аліментів № 321/937/17, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7).

Згідно виданого Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 321/937/17 від 09.08.2017 року, станом на 01травня 2018 року розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_1, становить 35704,16 грн.(а.с.8)

Відповідно до листа з Мелітопольського відділу ГУНП в Запорізькій області, звернення ОСОБА_1В, від 03.08.2018 року щодо несплати аліментів з боку колишнього чоловіка ОСОБА_2, розглянуто, проведено повну та всебічну перевірку, під час якої було зясовано, що ОСОБА_2 не був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України. Матеріал за заявою ОСОБА_1 було направлено до СВ Мелітопольського ВП для внесення відомостей до ЄРДР, однак у звязку із відсутністю даних про наявність кримінального правопорушення та не можливістю у звязку із цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, матеріали було повернуто (а.с.9).

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Аналогічні вимоги закону закріплені також у ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1х1% х Q1)+(A2 х 1 х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Зазначена правова позиція викладена також у Постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц (провадження № 61-5305 св 18).

Також, у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду підсумував, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд приймає наданий позивачем розрахунок неустойки по сплаті аліментів частково, оскільки позивачем невірно застосовано суми заборгованості за вказаний період.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 24.07.2017 року по 30.04.2018 року. Судом установлено, що розмір пені за несплачені аліменти за вказаний період становить 10652,99 гривень, з огляду на наступне:

(1101,16 гривень - сума несплачених аліментів за липень х 1% х 7 днів) + (4267 гривень - сума несплачених аліментів за серпень х 1% х 30 днів) + (4267 гривень - сума несплачених аліментів за вересень х 1% х 30 днів) + (4267 гривень- сума несплачених аліментів за жовтень х 1% х 31 день) + (4267 гривень сума несплачених аліментів за листопад х 1% х 30 днів) + (4267 гривень - сума несплачених аліментів за грудень х 1% х 31 день) + (3967 гривень сума несплачених аліментів за січень х 1% х 31день) + (767 гривень - сума несплачених аліментів за лютий х 1% х 28 днів) + (4267 гривень сума несплачених аліментів за березень х 1% х 31 день) + (4267 гривень - сума несплачених аліментів за квітень х 1% х 30 днів) = 10652,99 гривень.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача неустойку за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 10652,99 гривень.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги були судом задоволені частково, у розмірі 10,6% від заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі пропорційно задоволеним вимогам, а саме 106,53 гривень.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10652 (десять тисяч шістсот пятдесят дві) гривні 99 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, в дохід держави 106 (сто шість) гривень 53 копійки судового збору.

Повний текст рішення буде виготовлений 09.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8