Справа № 520/8545/17
Провадження № 6/520/19/19
УХВАЛА

05.02.2019

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Полякова О.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2018 року головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Поляков О.Г. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 до виконання зобов'язань за виконавчим листом №520/8545/17 виданим Київським районним судом м.Одеси 17.01.2018 року про зобов'язання ОСОБА_2 за свій рахунок привести самочинно захоплене нежитлове приміщення першого поверху будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту, виготовленого станом на 27.05.2010 року, мотивуючи своє подання тим, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/8545/17 Київського районного суду м. Одеси, 17.01.2018, про зобов'язання ОСОБА_2 за свій рахунок привести самочинно захоплене нежитлове приміщення першого поверху будинку АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту, виготовленого станом на 27.05.2010 року.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження, 25.05.2018 особисто отримано боржником, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта».

За зазначеними виконавчими документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_1.

Рішення на сьогоднішній день боржником не фактично виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно довідки АДБ боржник зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі.

Державним виконавцем у порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», боржнику направлено вимогу державного виконавця

Боржником особисто отримано вимогу державного виконавця, 16.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта».

Державним виконавцем, 09.07.2018 перевірено стан виконання рішення суду та встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа фактично не виконано, про що складено акт державного виконавця.

09.07.2018 винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання вимог виконавчого документа у розмірі 1700,00 грн.

Боржником особисто отримано постанову державного виконавця про накладення штрафу, 16.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта».

Державним виконавцем, 10.08.2018 направлено виклик державного виконавця за адресою вказаною у виконавчому документі.

Боржником особисто отримано виклик державного виконавця, 30.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта».

14.09.2018 державним виконавцем повторно перевірено стан виконання рішення суду та встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа фактично не виконані, про що складено акт державного виконавця.

У зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову, 14.09.2018 про накладення штрафу на боржника у розмірі 3400,00 грн.

Зазначена постанова про накладення штрафу особисто отримана, 06.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта».

У поряду ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику, направлялась вимога державного виконавця та виклик державного виконавця.

Станом на теперішній час у Відділі відсутня інформація, щодо фактичного виконання боржником вимог виконавчого документа.

Рішення до теперішнього часу боржником фактично не виконано, вимога державного виконавця не виконана, за викликом державного виконавця боржник на прийом не з'явився, грошові кошти за постановами про накладення штрафу на боржника за виконавчим документом на депозитний рахунок Відділу від боржника не надходили, хоча боржником особисто отримано зазначені постанови, боржником не надано будь-яких заяв, клопотань, пояснень з приводу не виконання рішення, на особистий прийом до державного виконавця боржник жодного разу не з'явився, що свідчить про те що боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

У зв'язку з цим державний виконавець просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Державний виконавець Поляков О.Г. вдруге в судове засідання не з'явився повідомлявся належним чином, причини неявки суд невідомі.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Запити в Державну міграційну службу України, Державну прикордонну службу не направлялись.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання примусового виконання виконавчого напису шляхом тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов'язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов'язання, у зв'язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України,ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Полякова О.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луняченко В. О.