КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 366/1749/19 Головуючий у суді першої інстанції: Слободян Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в Іванківський районний суд Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, у якій просила стягнути на її користь аліменти на утримання спільних з відповідачем неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти, у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменті подачі позову до суду, до досягнення дітьми повноліття.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 , згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року щомісячно, сплачує аліменти на утримання їхніх трьох неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач дітям не надає.

Згідно Закону України № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року зріс мінімальний розмір аліментів, в зв`язку з чим, ОСОБА_2 вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання їхніх трьох неповнолітніх дітей з 500 грн. до 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подачі вказаної заяви до суду до повноліття дітей.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позову - 17 липня 2019 року, до їх повноліття, припинено стягнення аліментів за рішенням Іванківського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року (справа № 2-345/12-1012) до їх повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року , ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, змінити рішення суду першої інстанції, постановити у справі нове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів, на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 грн., до їх повноліття. Зазначив, що рішення Іванківського районного суду Київської області ухвалене з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства та ст.ст. 80, 89, 265 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив викликати його або його представника в судове засідання з метою пояснення обставин справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази, які знаходяться в справі, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено що сторони у справі є батьками трьох дітей: синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2009 року, серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 від 23 лютого 2006 року.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року з відповідача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання трьох спільних неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. щомісячно, які проживають разом з позивачем в АДРЕСА_1 .

Викладене підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах цивільної справи.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України передбачено, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначенні статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 191 СК України).

З змісту ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України в яких вказано, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

У позовній заяві ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання спільних трьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подання позову до суду.

Проте, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог позивача, стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подання позову, припинивши стягнення аліментів за рішенням суду від 05 липня 2012 року до їх повноліття, мотивуючи це тим, що позивач просить стягнути з відповідача саме мінімальний розмір аліментів, який визначений законом.

З таким висновком Іванківського районного суду Київської області колегія суддів не погоджується, вважає його помилковим, так як в позовній заяві про стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття, з моменту подання позову до суду.

Крім вказаного, стягнення аліментів з ОСОБА_1 , який визначений позивачем у розмірі Ѕ частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дітям та який не призведе до порушення його прав та інтересів, так як розмір аліментів на рівні Ѕ частки заробітку (доходу) не є завищеним та відповідає розміру передбаченому нормам діючого СК України.

З вище вказаних підстав, колегією суддів не приймаються до уваги і доводи ОСОБА_1 щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України змінити в частині розміру стягнутих Іванківським районним судом Київської області з відповідача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі, вказаним позивачем у позовній заяві.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року в частині стягненні з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку змінити, прийняти у цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині, рішення Іванківського районного суду Київської області від 27 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: В.А.Нежура

А.С. Сержанюк