"24" грудня 2019 р.
Справа № 642/7357/19
Провадження № 2/642/1832/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 р. Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в загальному позовному цивільну справу провадженні за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів ,

3-я особа- орган опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради,

встановив:

Позивачка звернулась 25 жовтня 2019 року до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання заяви, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проживає з сином, який перебуває на її утриманні, а відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проживає окремо.

Ухвалою суду від 8 листопада 2019 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у даній справі, призначене підготовче засідання у справі у загальному позовному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав.

Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснив, що дитина проживає з матір`ю, а він бажає приймати участь у вихованні дитини, про що вони з позивачкою досягли згоди. Він не заперечує проти визнання місця проживання дитини з матір`ю та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у вказаному розмірі.

Представник 3-ї особи- органу опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду учасників спору, відсутність заперечень відповідача проти позову, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 , відповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років , визначається за згодою батьків.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати або батько, що проживають роздільно, не прийшли до згоди про те, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішити суд. При вирішенні спору суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають значення для справи.

У відповідних положеннях Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено:

«Стаття 3. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно приписів Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Відповідно до ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Позиція, що дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Оскільки з дня народження дитина проживає з матір`ю, відповідач проживає окремо, та не заперечує проти визнання місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом.

Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач має постійне місце роботи.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25 жовтня 2019 року,

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. ст. 4,5, 89, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України , ст.ст. 160, 161, 180-183, 191 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації:: АДРЕСА_1 ).

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 копійок) в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2019 року.

Суддя Л.Л.Шрамко