Дата документу 10.12.2019
Справа № 320/3935/14-ц
Провадження 2-др/320/8/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.07.2017 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Бердянської міської ради Запорізької області, треті особи реєстраційна служба Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, Мелітопольська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області та Бердянська державна нотаріальна контра про визнання договору недійсним та витребування майна від добросовісного набувача було задоволено в повному обсязі, а саме було визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, має житлову площу 33,9 кв.м., загальна площа 59.1 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф. від 14.07.2011 року, реєстровий номер №2-1141; витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, загальна площа квартири складає 59,1 кв.м., житлова площа 33,9 кв.м.; визнано недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , яка складається з коридору №1 площею 2,9 кв.м., санвузла №2 площею 2,7 кв.м., кухні №3 площею 6,5 кв.м., кімнати №4 площею 16.1 кв.м., шафи №5 площею 0,6 кв.м., балкону площею 2,4 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Градовою В.Г. 04.10.2011 року реєстровий №1-1384; застосовано до сторін договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 від 04.10.2011 року реєстрований №1-1384 ОСОБА_5 , який діяв по довіреності від 15.02.2011 року реєстровий номер №281 від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 наслідки недійсного правочину двосторонню реституцію; стягнено в солідарному порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються збору та витрат на оплату правової допомоги, в загальному розмірі 2983 грн. 60 коп.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2017 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було задоволено частково. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року по справі було скасовано в частині витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 . В цій частині було ухвалено нове рішення про відмову в позовних вимогах ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . В решті рішення було залишено без змін.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме заявник просить стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 118 523 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять три) рублі 60 копійок та 5 208 (п`ять тисяч двісті вісім) гривень 45 копійок. Вказані витрати пов`язані з тим, заявник мешкає в іншій країні, а саме в Російській Федерації, а тому витрачав значні кошти на проїзд до України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заявник просить ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат, які пов`язані з проїздом, на підтвердження чого надає копії квитків.

В свою чергу, ст. 133 ЦПК України встановлено наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони.

З огляду на вище викладене, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки витрати, які просить стягнути ОСОБА_1 , а саме витрати, пов`язані з переїздом з Російської Федерації на Україну покладаються лише на нього.

Враховуючи вищевикладене, наведені в заяві ОСОБА_1 підстави для ухвалення додаткового рішення не є усуненням його недоліків, а тому за наведених обставин, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 137, 247, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О.В.Редько