Справа №: 398/1213/19
провадження №: 2-о/398/64/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" грудня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Канчуковської Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Новопразька селищна рада, Державна нотаріальна контора № 1, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

Заявник звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , однією сім`ю з грудня 1998 року до 8 квітня 2006 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з грудня 1998 року до 08 квітня 2006 року, вона і ОСОБА_2 , проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки площею 4,06 га, яка розташована на території Новопразької селищної ради. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом вона вирішила оформити спадщину.

Ухвалою 6 вересня 2019 року суд витребував з Новопразької селищної ради витяг з погосподарської книги зареєстрованих у домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 , а також відомості про документальне або інші джерела, на підставі яких була видана довідка від 14 травня 2018 року №2001 про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 як одна сім`я протягом восьми років, піклувалась про неї, доглядала її до смерті та вели разом спільне сумісне господарство.

Заявник та її представник адвокат Мунтян В.І. у судовому засіданні 11 листопада 2019 року підтримали заяву із зазначених у ній підстав. У судове засідання 17 грудня 2019 року вони не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявниці та представника.

Представник заінтересованої особи Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Селищний голова подав до суду заяву, у якій зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви і просить розглядати справи за відсутності представника селищної ради.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши надани ними докази, встаноив такі осбтваини і дійшов таких висновків.

У довідці виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 12.03.2007 року №601 виданій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці селища АДРЕСА_1 , зазначено про те, що ОСОБА_1 дійсно проводила за свої кошти поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешкала до дня смерті по АДРЕСА_1 .

У довідці виконавчого комітету Новопразької селищної ради від 14 травня 2018 року №2001 ОСОБА_1 дійсно проводила поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 проживала з померлою ОСОБА_2 як одна сім`я протягом восьми років, піклувалася про неї, доглядала її до дня смерті та вели разом спільне сумісне господарство.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КР №007000, ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,06 гектарів, яка розташована на території Новопразької селищної ради, ділянка № НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що раніше працювала медсестрою та знає багатьох мешканців Нової праги, зокрема знала ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Свідок працювала до 2004 році медсестрою та за дорученням лікаря відвідувала ОСОБА_2 та виконувала медичні маніпуляції за призначенням лікаря. Це відбувалось приблизно 3-4 рази на рік. Свідок продовжувала ходити до ОСОБА_2 і після виходу на пенсію щоб допомагати з виконанням призначень лікаря. Козубенко була одинокою жінкою. Між будинком, у якому вона проживала і сусіднім будинком ОСОБА_1 паркану не було. ОСОБА_1 і ОСОБА_5 вони вели спільне господарство, ОСОБА_2 гляділа дітей ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 її похованням займалась ОСОБА_7 і ОСОБА_2 так проживали приблизно з 1998 року по рік смерті ОСОБА_2 , тобто до 2006. ОСОБА_1 має чоловіка і двох дітей, приблизно у 1998 році придбала будинок поруч з ОСОБА_6 і з того часу між ними виникли описані свідком відносини. ОСОБА_1 купувала продукти на всю сім`ю, зокрема і для ОСОБА_2 , усі вони їли за один столом, вели спільне господарство, утримували свійських тварин, жили "як сестри".

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Вона повідомила, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мешкали в одному дворі, вели спільне господарство. ОСОБА_2 була одинокою, її чоловік і син померли, інших родичів не було. Сестер і братів у неї також не було. ОСОБА_2 довіряла ОСОБА_1 отримання своєї пенсії, ОСОБА_1 купувала продукти на всю сім`ю, зокрема і для ОСОБА_2 , вони разом їли. Свідок описувала їх відносини, порівнюючи їх із відносинами сестер. У ОСОБА_1 є чоловік і діти. Діти називали ОСОБА_2 бабусею. Такі віденосини між ними склалися з 1998 по 2006 рік. Вони вели спільне господарство.

У судовому засідання була допитана за її згодою як свідок заявниця ОСОБА_1 . Вона повідомила, що з 1986 року проживала разом з ОСОБА_2 на одній вулиці, а у 1996 році купли у ОСОБА_2 будинок поруч з нею та з 1996 року жили разом з нею, у них був спільний двір, спільно вели господарство. У неї не було родичів, лише був син, який усе життя сидів у тюрмі. ОСОБА_2 сподівалася, що він повернеться з тюрми і тому не оформила заповіт на ОСОБА_1 . За декілька місяців до смерті ОСОБА_2 її син повернувся з тюрми та до смерті своєї матері проживав разом з нею у її будинку за адресою Тімірязєва, 4. Ще через декілька місяців після смерті ОСОБА_2 помер і її син. У нього не було дітей. Чоловік ОСОБА_6 помер ще у 1986 році. Також ОСОБА_1 за власний рахунок організовувала поховання ОСОБА_2 та її сина. ОСОБА_2 довіряла ОСОБА_1 отримання своєї пенсії та також отримання зерна, яке видавали їй у рахунок орендної плати за пай. ОСОБА_1 купувала для ОСОБА_2 продукти харчування, одяг та інші речі. Коли ОСОБА_2 тривалий хворіла, викликом лікарів, оплатою їх послуг та купівлею ліків займалась ОСОБА_1 , вона оплачувала це. Зокрема, свідок ОСОБА_4 за дорученням лікаря і на прохання ОСОБА_1 виконувала необхідні медичні процедури. Коли ОСОБА_2 вже за станом здоров`я не могла піднятись, ОСОБА_1 доглядала за нею, у цьому також допомагала сусідка ОСОБА_8

Новопразьька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області не виконала ухвалу суду від 6 вересня 2019 року про витребування доказів: не надала суду документальне або інше підтвердження джерел інформації, на підставі яких була видана довідка від 14 травня 2018 року №2001. Зокрема не була надано витяг із книги зареєстрованих у домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 , а також відомості про документальне або інші джерела, на підставі яких була видана довідка про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 як одна сім`я протягом восьми років, піклувалась про неї, доглядала її до смерті та вели разом спільне сумісне господарство.

Відповідно до наданої Олександрійською міською державною нотаріальною конторою довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 станом на 13.11.2019 року не заводилась.

До спірних правовідносин застосовуються такі норми права.

Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.9 Сімейного кодексу України особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права суд дійшов висновку про те, що відносини: які склалися між ОСОБА_2 і ОСОБА_9 не мали усіх передбачених статтями 3, 9 СК України ознак сім`ї. Зокрема відсутня передбачена сто 3 СК України обов`язкова ознака сім`ї - спільне проживання. Так, на підставі зазначеної вище довідки Новопразької селищної ради, показань допитаної як свідка заявниці ОСОБА_1 та свідків суд встановив, що ОСОБА_2 проживала у АДРЕСА_1 адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 проживала із своїм чоловіком і дітьми у сусідньому будинку за адресою Тімірязєва, 2. ОСОБА_2 була одинокою особою, проживала сама, підтримувала близькі стосунки із сусідкою ОСОБА_1 . Жодної передбаченої сімейним кодексом підстави для виникнення між ними сімейних відносин судом встановлено не було: вони не були родичами та проживали за різними адресами: між ними відповідно до ст. 9 СК України не укладалося договору: який би регулював їх відносини як членів однієї сім`ї. Заявник ОСОБА_1 , будучи допитаною у судовому засіданні як свідок повідомила, що у ОСОБА_2 був син, який усе життя просидів у тюрмі. ОСОБА_2 сподівалася, що він повернеться з тюрми і тому не оформила заповіт на ОСОБА_1 . За декілька місяців до смерті ОСОБА_2 її син повернувся з тюрми та до смерті своєї матері проживав разом з нею у її будинку за адресою Тімірязєва, 4. Ще через декілька місяців після смерті ОСОБА_2 помер і її син. Зазначені фактичні обставини підтверджують відсутність домовленості між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про створення сім`ї і врегулювання їх сімейних відносин та підтверджують висновок суду про те, що відносини ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не були сімейними. Окрім цього, суд враховує те, що фактичне проживання на момент смерті ОСОБА_2 її сина у її будинку за умови, що цей факт буде підтверджений належними і достатніми доказами у передбаченому законом порядку, вказує на те, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України саме він прийняв спадщину після смерті своєї матері.

Суд вважає, що викладена у довідці Новопразької селищної ради 14 травня 2018 року №2001 інформація про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 як одна сім`я протягом восьми років не відповідає дійсності, оскільки Новопразька селищна рада не виконала ухвалу суду від 6 вересня 2019 року про витребування доказів та не надала суду документальне або інше підтвердження джерел зазначної інформації, на підставі яких була видана довідка. Також ця інформація не була підтверджена доказами, які надала заявниця, про що вже зазначено вище.

Враховуючи усе викладене вище, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 265, 293 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 (місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця 6-го Грудня, 138, ), Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області (місцезнаходження: 28042, Кіровоградська область, Олександрійський район, селище Нова Прага, вулиця Центральна, 14, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2019 року.

Суддя Орловський В.В.