Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Бистрик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про повернення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 17 000,00 грн., стягнути пеню за прострочення виконання робіт в сумі 36 720,00 грн. та 3% річних в сумі 300,0 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 22-07-16-1 про виконання робіт з індивідуального виготовлення меблів, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання з виконання робіт по проектуванню, виготовленню, доставці, збиранню та встановленню меблів по індивідуальному замовленні, а саме: ліжко, шафа, стелаж, подіум вартістю 23 805,00 грн., а відповідач в свою чергу зобов`язалась виконати доставку та збір меблів в строки та на умовах передбачених договором. Проте, всупереч умовам договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконала та прострочила постачання товару. В зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом з метою захисту свого права та стягнення сплачених коштів, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти.

Провадження у справ відкрито ухвалою від 20.02.2018 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 22.07.2016 року між нею та позивачем було укладено договір № 22-07-16-1, відповідно до якого позивач замовила у відповідача проектування, виготовлення, доставку, збирання та встановлення меблів по індивідуальному замовленню, а саме ліжка, платяної шафи, полиць, сходинок та подіуму, загальною вартістю 23 805,00 грн. Цього ж дня позивач сплатила відповідачу 17 000,00 грн. авансового платежу. Зазначає, що оформлення замовлення було здійснено дизайнером ОСОБА_4 , лише 10.10.2016 року, а тому при виконанні остаточних робіт виникла невелика прострочка. Вказує, що прострочка була погоджена дизайнером напряму з позивачем і в рахунок компенсації позивачу було запропоновано встановити меблі з дорожчих матеріалів за власний рахунок. Зокрема, замість українського ДСП на основі якого обрахована вартість по договору у сумі 23 805,00 грн., ОСОБА_4 використав німецьке ДСП, що збільшило вартість замовлення до 27 140,00 грн., тобто вартість виробів та замовлення зросла на 3 335,00 грн. 15.01.2017 року меблі були доставлені та встановлені позивачу. При доставці, збиранні та встановленню меблів була присутня мати позивачки, у зв`язку з чим вартість робіт відповідно до договору, не сплачено та документи на встановлення не були підписані. В березні 2017 року позивачка звернулась до дизайнера ОСОБА_4 з приводу браку однієї з деталей. Меблі були демонтовані та вивезені на усунення заявленого недоліку. В подальшому, після усунення недоліку позивачка відмовилась прийняти замовлення, не пояснивши причини, вимагала повернення коштів. Крім того, плата за виконання замовлення та зберігання меблів, яку позивачка має сплатити відповідачу становить 14 873,20 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Позивач додала, меблі привезли після 20 грудня 2016 р., меблі не відповідали замірам, були рвані стійки, забрали її через 2-3 місяці; на теперішній час їй ці меблі не потрібні, оскільки вона купила вже нові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 22.07.2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 22-07-16-11 про виконання робіт по проектуванню, виготовленню, доставці, збиранню та встановленню меблів по індивідуальному заказу, а саме: ліжка, платяної шафи, полиць, сходинок та подіуму. Вартість замовлення становить 23 805,00 грн.

За умовами п. 2.5. Договору роботи з виготовлення меблів розпочинаються з дати не пізніше наступної робочої дати за днем перерахування замовником авансового платежу згідно п.3.2.1. Договору. Датою сплати авансового платежу вважається дата приходного касового ордеру або дата зарахування коштів на рахунок виконавця згідно з випискою з рахунку виконавця.

Відповідно до п. 2.6. Договору передбачено, що доставка і передача готових для збирання та встановлення меблів здійснюється протягом 45 робочих днів з дати оплати замовником авансового платежу згідно п. 3.2.1. Договору.

Із долученої до матеріалів справи копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 22.07.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 здійснила передоплату за Договором у сумі 17 000,0 грн.

Позивач стверджує, що позивач, відповідач не виконала умови укладеного між ними договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526, ст. 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Як на підставу для задоволення позову позивач вказував, що відповідач не здійснив доставку та монтаж меблів як у межах погодженого терміну, так і станом звернення до суду, тому, позивач вимагає відшкодування збитків у розмірі 17 000,00 грн., що становить попередню оплату, а також просить сплати пеню у сумі 36720 грн. та 3% річних у сумі 300,0 грн.

Згідно з п.п. 6.1.,6.2, 6.3. Договору, за невиконання або не належне виконання умов даного Договору замовник і виконавець несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України. За прострочення виконання робіт виконавець сплачує на письмову вимогу замовника пеню у розмірі 0,01% від загальної вартості робіт за кожний день порушення строку їх виконання. За прострочення виконавцем будь-яких інших строків, встановлених умовами даного Договору, виконавець сплачує на письмову вимогу замовника пеню у розмірі 0,01% від загальної вартості робіт за кожний день порушення встановленого строку. За прострочення оплати робіт згідно п. 3.2 Договору замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожний день порушення строку.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення (ч.ч. 1, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як пояснила відповідачка в судовому засіданні, після 20.12.2017 р. за місцем проживання позивачки було доставлено та встановлено меблі. При доставці та збиранні меблів була присутня матір позивачки, у зв`язку з чим вартість робіт відповідно до укладеного Договору, не було сплачено. У березні 2017 р. позивачка звернулась до дизайнера ОСОБА_4 з приводу браку однієї з деталей. Меблі були демонтовані та вивезені на усунення заявленого недоліку. В подальшому позивачка відмовилась прийняти замовлення, не пояснивши причини.

Отже, у судовому засідання достовірно встановлено, що відповідачем виконано зобов`язання, визначені Договором, що стосуються виготовлення, транспортування та монтажу товару, а позивачем частково було здійснено оплату в сумі 17 000,00 грн.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачем практично встановлено кухню, підстави для стягнення грошових коштів в сумі 54 020,00 грн.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили (ч. 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що в подальшому після усунення недоліку, позивачка відмовилась прийняти замовлення, не пояснивши причин, підстави стягувати з відповідача пеню та 3% річні відсутні.

Таким чином, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому, у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного, т.ст. 503, 526, 530, 610, 611, 629, 865, 866, 872, 873 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про повернення грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова