Справа № 139/1246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Пилипчук В.П.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади села Плоске в особі Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади села Плоске в особі Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1. До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Світанок» с. Плоске в розмірі 2,73 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії НОМЕР_2). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 була її дочка (мати позивача) - ОСОБА_4, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Він спадщину прийняв, вчасно звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Разом з тим, сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3 - втрачено, у зв'язку з чим нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивач змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17.12.2018 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом за клопотанням позивача витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 170/2007, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Позивач в підготовче засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 2).

Відповідач копію ухвали від 17.12.2018 та доданих до неї матеріалів отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 43).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_3 померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Світанок" Плосківської сільської ради, розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 76208 грн 65 коп. Державний акт на земельну ділянку не виготовлявся та не видавався (а.с. 14-15).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Із посвідки про народження (а.с. 8), експертного висновку (а.с. 16), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9), довідки Плосківської сільської ради № 260 від 13.08.2018 (а.с. 12) вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була її дочка - ОСОБА_4, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 54465432 та № 54465448 від 12.12.2018 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, заповіти останньою не вчинялися (а.с. 20-22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с. 7).

ОСОБА_4 належало прийняте у спадщину після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), яке вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про народження позивача (а.с. 10) доводиться, що останній є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно довідки Плосківської сільської ради № 259 від 13.08.2018, ОСОБА_4 на час смерті проживала одиноко (а.с. 13).

З копії спадкової справи № 170/2007 заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 слідує, що 04.06.2007 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся позивач ОСОБА_2, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві земельну ділянку. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні (а.с. 31-42).

Отже, суд вважає доведеним, що позивач - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, який прийняв спадщину в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору він не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 втрачено (а.с. 11, 17).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_4

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В даному випадку, вбачається, що даний спір виник у зв'язку з втратою документів, які посвідчують право на спадкове майно, а не у зв'язку з неправомірними діями відповідача - Плосківської сільської ради. У зв'язку з цим, суд вважає правильним судові витрати у виді судового збору віднести на рахунок держави.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії НОМЕР_2), що перебувала в колективній власності КСП «Світанок» Плосківської сільської ради, знаходиться на території Територіальної громади села Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4.

Відповідач: Територіальна громада села Плоске в особі Плосківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Плоске, вул. Шевченка, 7.

Рішення складено 16.01.2019.

Суддя: