Номер провадження: 22-ц/813/5368/19
Номер справи місцевого суду: 491/508/18
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій зазначає, що 26 листопада 2002 року уклав шлюб з відповідачем по справі, який за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року розірвано. Від указаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначає, що за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року з нього на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 листопада 2017 року і до повноліття дітей.

ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 не змогла створити належні умови для життя та виховання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому за розпорядженням Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 квітня 2018 року №311/А-2018 «Про визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » - визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_1 не цікавиться життям сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надає йому жодної матеріальної допомоги, а утриманням та вихованням сина він займається самостійно. Разом з тим зазначає, що відповідачка не відкликала виконавчий лист в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи те, що ОСОБА_4 мешкає разом з ним, весь тягар утримання та виховання сина несе особисто, тому вважає, що слід звільнити його від аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, але на менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини (а.с.2-3).

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити (а.с.67-69).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій зазначає, що розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації від 06.04.2018 року про визначення місця проживання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини разом з батьком було прийняте односторонньо та упереджено, без участі матері. Крім того, суд першої інстанції помилково та безпідставно зробив висновок про встановлення факту проживання дитини з батьком та знаходження на його утриманні, адже в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не надає жодних оцінок зазначеному розпорядженню. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 07 листопада 2019 року з`явився позивач, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Апелянт в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, засобами електронного зв`язку подала клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, яке було відхилено апеляційним судом, оскільки явка до апеляційного суду не обов`язковою, так як відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог та визначення аліментів на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, суд першої інстанції виходив з того, що малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на утриманні у позивача.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції позивач - ОСОБА_2 перебував у шлюбі з відповідачем по справі - ОСОБА_1 , який за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області №491/1234/17 від 14 грудня 2017 року розірвано (а.с.6). Відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1235/17 від 14 грудня 2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 листопада 2017 року і до повноліття дітей (а.с.7-8). Відповідно до копії розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №311/А-2018 від 06 квітня 2018 року «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї №443, виданої 22 травня 2018 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, до складу сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 входять: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та співмешканка - Середа- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11). З акту обстеження стану житла ОСОБА_2 , складеного комісією Ананьївської другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає з 14 березня 2018 року у будинку батька ОСОБА_2 , в будинку тепло, чисто, будинок складається з трьох кімнат, є дитяча кімната, спальне місце, письмовий стіл, продуктами харчування забезпечені (а.с.42). Відповідно до характеристики учня 1(5) А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої 26 вересня 2018 року Ананьївським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія - дошкільний навчальний заклад» Ананьївської районної ради Одеської області, ОСОБА_4 навчається в Ананьївському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія - дошкільний навчальний заклад» Ананьївської районної ради Одеської області з 01 вересня 2017 року. … Дитина проживає з батьком. Батько постійно цікавиться навчанням та дисципліною сина, відвідує батьківські збори, тримає тісний зв`язок з класним керівником. Хлопчик завжди охайно, за погодою одягнений, забезпечений необхідним шкільним приладдям, має кишенькові гроші (а.с.43).

Разом з цим, позивач сплачує відповідачу аліменти на утримання дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 листопада 2017 року і до повноліття дітей.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Оскільки право на отримання аліментів має той з батьків, з яким проживає неповнолітня дитина на час вирішення спору та для забезпечення якої саме й призначаються аліментні платежі, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що так як дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні, необхідність сплати батьком аліментів матері такої дитини зникає.

У контексті вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає необхідним також зазначити, що лише посилання апелянта на упередженість та односторонність прийняття розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 квітня 2018 року №311/А-2018, яким визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання батька ОСОБА_2 в силу прийняття вказаного розпорядження без участі апелянта та її повідомлення не є підставою для визнання цього розпорядження незаконним, тим більше, що це не було предметом самостійного судового розгляду.

Апеляційний суд, відхиляючи посилання апелянта на те, що суд першої інстанції помилково та безпідставно зробив висновок про встановлення факту проживання дитини з батьком та знаходження на його утриманні, вважає факт проживання дитини з батьком та знаходження на його утриманні доведеним. Достатнє підґрунтя для такого висновку дають наявні матеріали справи, а саме: акт обстеження №283 від 20.03.2018 року, розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 06 квітня 2018 року №311/А-2018, довідка про склад сім`ї №443 від 22 травня 2018 року, характеристика учня 1(5) А класу ОСОБА_4 , видана 26 вересня 2018 року Ананьївським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія - дошкільний навчальний заклад» Ананьївської районної ради Одеської області тощо. Водночас, апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує, що дитина дійсно періодично проживає з батьком, однак жодного підтвердження щодо проживання з матір`ю не надає.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окремо слід зазначити, що апелянтом також не надано жодних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, а вказані у апеляційній скарзі аргументи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вищенаведене оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст цієї постанови складено 24 грудня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк