Провадження № 2/522/141/19
10 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
за участю секретаря Рембач О.О.,
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради та згідно позовної заяви просила:
-визнати за ОСОБА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, код ДРФО-ПП НОМЕР_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її сестра ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за життя була власником ? частки квартири АДРЕСА_4, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.
ОСОБА_1, 30.01.2017 року подала заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року сестри ОСОБА_2, доказавши факт родинних відносин. Але надати до Державного нотаріуса Садової Тетяни Вікторівни, Перша Одеська державна нотаріальна контора, правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_4 ? частка якої, належить померлій сестрі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергитичного комплексу Одеської міської ради 29.12.2010 року було неможливо оскільки це свідоцтво було втрачено.
У зв'язку з цим, Державним нотаріусом Садовою Тетяною Вікторівною, Перша Одеська державна нотаріальна контора, було винесено Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2018 року, №1704/02-31. Як встановлено у цій Постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2018 року, №1704/02-31, оскільки власник частки помер, а згідно з п.24.Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009р. за №396, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), жилі приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі виключно за письмовою заявою саме власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат, а отже спадкоємець його отримати не може.
Наразі, як зазначено позивачем ОСОБА_1 та вбачається з матеріалів справи, це є єдиною підставою для винесення Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2018 року № 1704/02-31.
Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2018 року, номер інформаційної довідки 126436132, що наявна в матеріалах справи, вказана вище частка на квартиру зареєстрована за ОСОБА_2.
Представник позивача звертався до Першої Одеської державної нотаріальної контори з вимогою надати копії матеріалів спадкової справи №29/2018, але отримав відмову.
Таким чином, оскільки матеріали спадкової справи містять встановлені факти, які необхідні для ухвалення рішення по суті позовних вимог, вказані матеріали спадкової справи були витребувані відповідною ухвалою від 23 жовтня 2018 року та отримані судом.
Позивач у судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не надав. Представник третьої особи також у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується матеріалами спадковї справи № 29/2018, номер у спадковому реєстрі - 61928773, заведеної після смерті ОСОБА_2, копія якої наявна в матеріалах справи.
ОСОБА_2 при житті була власником ? частки квартири АДРЕСА_4, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого 25 січня 2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.01.2018 року. Але надати позивачем ОСОБА_1 до Державного нотаріусу Садової Тетяни Вікторівни, Перша Одеська державна нотаріальна контора, правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_4 ? частка якої належить померлій сестрі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергитичного комплексу Одеської міської ради 29.12.2010 року, неможливо оскільки це свідоцтво було втрачено.
У зв'язку з цим, Державним нотаріусом Садовою Тетяною Вікторівною, Перша Одеська державна нотаріальна контора, було винесено Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2018 року, №1704/02-31. Як встановлено у Постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.2018 року, №1704/02-31, оскільки власник частки помер, а згідно з п.24.Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказаом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009р. за №396, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), жилі приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі виключно за письмовою заявою саме власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат, а отже спадкоємець його отримати не може.
Таким чином, Перша Одеська державна нотаріальна контора не має можливості видати позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину та вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до вимог ст.1268ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.
Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на ? частки квартири АДРЕСА_4, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
На підставі викладеного та керуючись: 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України; суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, код ДРФО-ПП НОМЕР_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_4 загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 10.01.2019 року.
Суддя: А.Ю. Бойчук