Справа № 185/8771/18
Провадження № 2/185/4311/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/8771/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі у судове засідання не зявились, надали до суду заяву, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 листопада 2000 року, видане Павлоградським житловим відділом, квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 1/3 частка, ОСОБА_2 1/3 частка, ОСОБА_3 1/3 частка.
Вищевказане підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно.
У вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 31 жовтня 2018 року, довідкою № 7181 від 10 серпня 2018 року про реєстрацію та склад сімї виданого комунальним підприємством «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради.
Відповідно до акту про фактичне не проживання, складеного 17 серпня 2018 року комісією у складі контролера КП Павлограджитлосервіс Павлоградської міської ради ОСОБА_5, контролера КП Павлограджитлосервіс Павлоградської міської ради ОСОБА_6, у квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований, але не проживає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 колишній чоловік, з 2005 року. Акт складено в присутності та підписаний сусідами ОСОБА_7 (кв. 7), ОСОБА_8 (кв. 9).
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів та визнати ОСОБА_4 у справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 142, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН: НОМЕР_3, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_4, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 1 у будинку № 42/2 по вул. Степового Фронту в м.Павлоград Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. О. Врона