Справа № 161/4700/19
Провадження № 2-о/161/141/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з вищевказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого Приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О. (далі Приватний нотаріус) було заведено спадкову справу № 15/2018. Вона є спадкоємцем після смерті батька за заповітом, згідно якого померлий зробив наступне розпорядження: квартиру АДРЕСА_1 , останній заповів у рівних частках між нею та ОСОБА_2 Однак, під час оформлення спадкових справ у неї виникли труднощі. Так, приватний нотаріус відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом роз`яснив, що в матеріалах спадкової справи № 15/2018 наявна копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 10.07.2018 року, а також копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 14.12.2018 року. Зазначає, що дана обставина виникла внаслідок звернення рідної сестри її батька ОСОБА_3 до органів РАЦСу з заявою про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, відповідно, й було видане нове свідоцтво про смерть померлого, де по батькові останнього було вже вказано « ОСОБА_5 ». Внесення відповідних змін ОСОБА_3 були вчинені з метою уникнення труднощів в оформленні своїх спадкових прав, оскільки по батькові вона записана як « ОСОБА_6 ». Такі дії ОСОБА_3 призвели до виникнення труднощів з оформлення спадкових прав інших спадкоємців, так як померлий все життя прожив як « ОСОБА_4 , відповідно й усі його особисті документи були видані на дане ім`я. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва право власності на житло, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а також той факт, що заповіт, посвідчений 05 липня 2018 року приватним нотаріусом був складений саме Петруком Михайлом Євтихійовичем.

20.05.2019 року від Приватного нотаріуса на поштову адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи № 15/2018, заведена після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32-82).

До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява з прохання проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 90).

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 на поштову адресу суду надійшла заяві, відповідно до якої вона не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , а також розгляд справи просить проводити без її участі.

Представником заінтересованої особи ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подано заяву, у якій вона просить суд проводити судове засідання без її участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 91-92).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. При подачі однією особою заяв про встановлення декількох фактів, що мають юридичне значення, всі ці заяви можуть бути об`єднані і розглянуті судом в одному провадженні.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_1 , виданого 10.07.2018 року Ковельським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 424 (а.с. 5).

Відповідно до заповіту посвідченого 05.07.2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповів належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Належність померлому ОСОБА_4 на праві власності вищевказаної квартири, підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 30 листопада 1998 року, за № 3724, право власності за яким зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 1998 року, за реєстраційним № 13341 (а.с. 8).

Як вбачається з відповіді (інформаційного листа) приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О. № 28/02-14 від 12.03.2019 року, у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та копію свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_1 , які були подані останньою, були видані на ім`я « ОСОБА_4 », в той час, коли в матеріалах спадкової справи № 15/2018 наявна копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , на ім`я померлого « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим неможливо встановити факт належності майна її батьку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Так, належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який несе собою предмет доказування у даній справі, є Повний витяг реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 28.01.2019 року, який міститься в матеріалах спадкової справи № 15/2018, та у якому за параметром запиту « ОСОБА_4 » вказані наступні відомості:

1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Ковельським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області складено відповідний актовий запис № 424;

2) 14.12.2018 року о 14:08:36 реєстратором Ковельського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області було внесено зміни до відомостей про померлого, його по батькові « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_5 » та видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ;

3) свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , анульоване на підставі вищевказаного внесення змін до актового запису від 10.07.2018 року (а.с. 59-60).

З вищевикладеного слідує, що свідоцтво про право власності на житло, видане Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 30 листопада 1998 року, за № 3724, право власності за яким зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 1998 року, за реєстраційним № 13341 на ім`я « ОСОБА_4 », а також заповіт, посвідчений 05 липня 2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О., зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 624, складений від імені «Петрука Михайла Євтуховича», належать ОСОБА_4 .

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для оформлення спадкових прав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та зібрані під час розгляду даної справи докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва право власності на житло, видане Відділом по обліку, розподілу і приватизації житла Виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 30 листопада 1998 року, за № 3724, право власності за яким зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 1998 року, за реєстраційним № 13341, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт, що заповіт, посвідчений 05 липня 2018 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Лобас Е.О., зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 624, складений ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 20 червня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Рудська С.М.