КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4987/18
Провадження № 2/488/609/19 р.
12.06.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря - Тузова Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
У листопаді 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № NKXRRF15661213 від 20.11.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7865,30 грн. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.06.2013 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 помер. Позивачем 02.01.2018 року була направлена претензія кредитора до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори.
05.02.2018 року АТ КБ «Приватбанк» було отримано нотаріальну відповідь, що із заявою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкоємці не зверталися.
Посилаючись на копії паспортів позичальника та відповідача, вважають, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .
15.07.2018 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцю ОСОБА_1 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_2 , але ніяких дій не було виконано.
На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена неодноразово, своєчасно та належним чином, причини її неявки суду невідомо.
Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3)відповідач не подав відзив;
4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки у судове засідання всіх відповідачів. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № NKXRRF15661213 від 20.11.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7865,30 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.06.2013 року (а.с.7-17).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 180 (а.с. 21).
Позивачем 02.01.2018 року була направлена претензія кредитора до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори та 05.02.2018 року було отримано лист-відповідь про те, що із заявою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 24-25).
12 січня 2017 року позивачем було направлено лист-претензію спадкоємцю ОСОБА_1 про повернення заборгованості померлого ОСОБА_2 , але ніяких дій не було виконано (а.с. 26).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України.
Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Крім цього, згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).
Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить про те, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.
Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від погашення боргу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.
Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, позивачем не було надано суду належних доказів, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилось будь-яке спадкове майно та його спадкоємець - ОСОБА_1 має право або отримала у натурі певне спадкове майно.
В п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину.
Однак, позивачем не доведено факт отримання відповідачем майна спадкодавця та вартість даного майна для задоволення вимог кредитора.
Оскільки позивачем не було доведено факту передачі відповідачу як спадкоємцю в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна на яке претендує спадкоємець, тому за таких обставин, суд, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено іншими учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін справи:

Позивач - Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк», 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, 0.

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Л.І. Селіщева