КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих залиттям квартири.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом.

Просив стягнути з відповідача суми завданої матеріальної та моральної шкоди, а також витрати понесені в ході розгляду справи.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм процесуального права.

Зауважує, що він не був належним чином повідомлений про судове засідання, а тому підстав для залишення позову без розгляду не вбачає.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_2 виступив проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що вважає судове рішення ухвалене місцевим судом законним та обґрунтованим.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивач та її представник повторно не з`явились в судове засідання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання 05 березня 2019 року до суду не з`явились позивач.

Відповідно до клопотання ОСОБА_1 , направленого 22 лютого 2019 року та зареєстрованого місцевим судом 25 лютого 2019 року за вхідним номером 11431, останній просив перенести слухання справи, а в разі неможливості - слухати справу за його відсутності.

Судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 22 жовтня 2019 року, була відправлена 05 березня 2019 року (а.с.31).

Однак, матеріали справи не містять інформації про отримання позивачем судової повістки, а відтак і доказів належного його повідомлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу VIII Перехідні положення Закону №2147 VIII від 03.10.2017 року, справи в судах першої інстанції провадження в яких відкрито до набрання чинності новою редакцією ЦПК України розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишати без розгляду позов позивача на підставі ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України можна лише за результатами повторної неявки позивача саме у судові засідання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутня повторність (двічі підряд) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду, крім того матеріали справи містять клопотання позивача, щодо розгляду справи у його відсутність.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позов не знаходить свого вирішення з жовтня 2018 року, що є тривалим строком розгляду даного питання та порушує право на справедливий суд гарантоване ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд першої інстанції, навів формальні підстави для залишення позову без розгляду, не перевірив належним чином обставини справи та зважаючи на тривалий розгляд справи, кількість проведених судових засідань, не з`ясував чи не порушується право позивача на вирішення спору судом, упродовж розумного строку, тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, , Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: