У Х В А Л А

19 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 680/916/15-ц

Провадження № 14-644цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом заступника прокурора Хмельницької області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Хмельницька ОДА), Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - Новоушицька РДА) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ), приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Тетяни Володимирівни про визнання недійсною та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу та знесення нерухомого майна

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2019 року і

в с т а н о в и л а:

у серпні 2015 року прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Хмельницької ОДА, Новоушицької РДА, в якій просив:

- визнати недійсною декларацію № ХМ80, подану ОСОБА_1 29 жовтня 2013 року про готовність об`єкта до експлуатації (елінг з кімнатами відпочинку (А-ІІ)) (далі - декларація) та скасувати її державну реєстрацію;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1188, укладений 8 вересня 2014 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (далі - договір купівлі-продажу);

- скасувати рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Т. В. від 8 вересня 2014 року про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 (далі - рішення приватного нотаріуса) на елінг з кімнатами відпочинку, що розташований по АДРЕСА_2 (далі також - елінг);

- зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за вказаною адресою.

Мотивував позов такими обставинами :

- 17 травня 2007 року голова Новоушицької РДА видав розпорядження № 355/07, згідно з яким Державне підприємство «Красилівський агрегатний завод» (далі - ДП «Красилівський агрегатний завод») отримало дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для облаштування пляжу за рахунок земель державної власності на території Вільховецької сільської ради;

- 20 листопада 2012 року голова Хмельницької ОДА видав розпорядження № 347/2012-р (далі - розпорядження), яким затвердив ДП «Красилівський агрегатний завод» проект землеустрою та передав цьому підприємству в оренду на 49 років земельну ділянку із земель водного фонду за межами населеного пункту с. Рудківці Вільховецької сільської ради Новоушицького району для рекреаційного призначення (облаштування пляжу) загальною площею 1,1781 га;

- на підставі розпорядження 24 грудня 2012 року Новоушицька РДА та ДП «Красилівський агрегатний завод» уклали договір оренди земельної ділянки № 184/2012 (далі - договір оренди);

- на цій земельній ділянці водного фонду ОСОБА_1 упродовж 2009 - 2010 років без будь-яких дозвільних документів збудувала елінг;

- з метою узаконення самочинного будівництва ДП «Красилівський агрегатний завод» уклало з ОСОБА_1 договір суборенди земельної ділянки площею 0,0309 га, за умовами якого суборендар отримав право на встановлення споруд;

- 29 жовтня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю зареєструвала подану ОСОБА_1 декларацію. На підставі цієї декларації реєстраційна служба Новоушицького районного управління юстиції зареєструвала за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно;

- 8 вересня 2014 року ОСОБА_1 відчужила за договором купівлі-продажу елінг ОСОБА_2 ;

- суди у справі № 680/727/14-ц визнали недійсним наведений вище договір суборенди і скасували його державну реєстрацію. У цій справі встановлений факт незаконності укладання договору суборенди з метою узаконення самочинного будівництва нерухомого майна, яке не є гідротехнічною спорудою і не може бути споруджене у прибережній захисній смузі;

- незаконне будівництво ОСОБА_1 , а також незаконне використання ОСОБА_2 земельної ділянки водного фонду рекреаційного призначення, зачіпає інтереси держави у сфері охорони земель.

1 вересня 2015 року Новоушицький районнийсуд Хмельницької області постановив ухвалу про відкриття провадження у справі.

11 липня 2016 року Новоушицький районнийсуд Хмельницької області ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог:

- скасував реєстрацію декларації;

- визнав недійсним договір купівлі-продажу;

- скасував рішення приватного нотаріуса;

- зобов`язав ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_2 ;

- у решті позовних вимог відмовив.

Суд першої інстанції вважав, що елінг збудований у прибережній захисній смузі та не є гідротехнічною спорудою. Тому необхідно зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинно побудований елінг. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані об`єкти, не є об`єктами права власності, а тому не можуть бути відчужені.

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Хмельницької області ухвалив рішення, яким скасував рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання недійсною та скасування реєстрації декларації й зобов`язання знесення нерухомого майна; провадження у справі у цій частині вимог закрив.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позов у цій частині пред`явлений в інтересах суб`єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення контролю за використанням та охороною земель, а тому має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Хмельницької області ухвалив рішення, яким скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу та про скасування рішення приватного нотаріуса, ухвалив нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих вимог.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що у разі порушення прав власника або користувача земельної ділянки він може вимагати поновлення його прав шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, однак такі вимоги не заявлялись. Ухвалюючи рішення у справі за позовом прокурора в інтересах особи, яка не була стороною оспорюваного договору купівлі-продажу, суд першої інстанції не встановив, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушене зазначеним договором та чи підлягає воно захисту саме у спосіб визначений прокурором.

6 вересня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу, якою ухвалу та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2016 року залишив без змін.

8 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, якою ухвалу та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 вересня 2017 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Мотивував постанову так :

- правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). Правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб;

- прокурор звернувся до суду з позовом до фізичної особи про знесення самочинно збудованого елінгу з кімнатами відпочинку, який збудовано на земельній ділянці прибережної захисної смуги, що не була і не може бути відведена відповідачу в установленому законом порядку для цієї мети.

- спір за позовом прокурора в інтересах Хмельницької ОДА про знесення об`єкта самочинного будівництва, збудованого на земельній ділянці водного фонду, не відведеній у встановленому порядку для цієї мети, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку позивач звертається до суду як орган, уповноважений державою на здійснення повноважень власника цієї земельної ділянки, за захистом порушеного цивільного права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний із вирішенням питання щодо права власності (користування) на землю. Враховуючи суб`єктивний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин, цей спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

15 січня 2019 року Хмельницький апеляційний суд прийняв постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову так :

- земельна ділянка віднесена до земель рекреаційного призначення, а збудований елінг з кімнатами відпочинку не може бути визнаний гідротехнічною спорудою;

- оскільки ОСОБА_1 самочинно збудувала елінг з кімнатами відпочину на земельній ділянці у межах прибережної захисної смуги, яка не була відведена для цієї мети, висновок суду першої інстанції, про те що реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснена неправомірно та підлягає скасуванню, є правильним;

- висновок суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про знесення об`єкта самочинного будівництва також правильний, оскільки будівництво здійснене у межах прибережної захисної смуги на підставі договорів суборенди, які судовими рішеннями, що набрали законної сили, визнані недійсними, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, об`єкт не відноситься до гідротехнічних споруд, а тому будь-яка його перебудова є неможливою.

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу. Просить скасувати рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржиться нанеправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивував так:

- суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили питання наявності підстав для представництва прокурора у цій справі;

- позивач не довів, що будівництво елінгу проведене з порушенням норм чинного законодавства, а також що воно здійснене у прибережній захисній смузі;

- суди помилково застосовали до спірних правовідносин статтю 376 ЦК України, тоді як режим самовільного будівництва був припинений;

- суди без наявності на те правових підстав скасували державну реєстрацію декларації про готовність завершеного будівництвом об`єкта до експлуатації;

- суди попередніх інстанцій помилково прийняли до розгляду вимоги про скасування реєстрації декларації та про скасування рішення приватного нотаріуса, оскільки позивачами та відповідачами за цими вимогами є відповідні органи державної влади, а тому ці вимоги мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

6 березня 2019 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, якою відкрив касаційне провадження.

У квітні 2019 року заступник прокурора Хмельницької області подав відзив на касаційну скаргу. Просить оскаржені судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Мотивує відзив так :

- обґрунтовуючи позов прокурор вказував на те, що порушення громадянами вимог законів, які регулюють право користування природними об`єктами, стосується інтересів держави, оскільки порушується встановлений державою порядок їх отримання та користування. Прокурор вказувалось, що відповідно до вимог статей 85, 88 Водного кодексу України, статей 59, 84 Земельного кодексу України землі прибережних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватись лише в користування та для спеціально визначених цілей. Згідно з частиною п`ятою статті 122 Земельного кодексу України уповноваженим державним органом, який розпоряджається землями зазначеної категорії, є Хмельницька ОДА;

- спірне будівництво, яке здійснила ОСОБА_1 без відповідних дозволів та на земельній ділянці водного фонду в межах захисної прибережної смуги, є самочинним, а тому підлягає знесенню;

- суди зобов`язали ОСОБА_1 знести самочинно побудований елінг, оскільки будь-яка перебудова є неможливою;

31 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

9 жовтня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час вирішення питання про передачу справи, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду мотивував свою ухвалу тим, що касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил суб`єктної юрисдикції, а тому справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

19 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України від 2 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (далі - Закон № 142-IX), яким частина шоста статті 404 ЦПК України викладена в новій редакції, згідно з якою якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

21 жовтня 2019 року справа № 680/916/15-ц передана Великій Палаті Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що висновок щодо юрисдикційності спору у правовідносинах, подібних до правовідносин у цій справі, вже неодноразово нею висловлений.

У постановах від 23 травня 2018 року у справі № 802/233/16-а (провадження № 11-290апп18), від 27 червня 2018 року у справі № 814/104/17 (провадження № 11-607апп18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392 цс 18) позивачі стверджували про здійснення фізичними особами самочинного будівництва та просили суд, зокрема, скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, її реєстрацію та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. У цих постановах Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, оскільки якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 4 вересня 2019 року вона розглянула справу № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) та дійшла висновків про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (пункти 57, 58 постанови).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду вже висловила у своїх постановах висновок щодо юрисдикції суду у правовідносинах, подібних до тих, що мали місце у цій справі № 680/916/15-ц, обґрунтування, наведене в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 жовтня 2019 року, з огляду на чинну редакцію частини шостої статті 403 ЦПК України, не дає підстав для прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 680/916/15-ц.

Керуючись частиною шостою статті 404 ЦПК України у редакції Закону № 142-IX, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Справу за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Тетяни Володимирівни про визнання недійсною та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі-продажу та знесення нерухомого майназа касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11 липня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 січня 2019 рокуповернути на розгляд відповідній колегії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівВ. Ю. Уркевич
Ж. М. ЄленінаО. Г. Яновська
О. С. Золотніков