Справа № 309/3290/18
Провадження № 2/309/166/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2019 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О. Я.
при секретарі Бринзей Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 19.09.2009 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №243. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають із позивачкою, знаходяться на повному її утриманні та вихованні.
Відповідач є працездатним, молодим за віком, фізично здоровим, працює по найму, отримує значний дохід, інших утриманців немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей.
Позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розгляд справи проведено у відсутності позивачки та відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2009 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №243, що підтверджується свідоцтвом серії І-ФМ №114727 від 22.05.2014 року (а.с.6). У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №288857 від 23.05.2014 року та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №175987 від 19.08.2010 року. Діти проживають із позивачкою, знаходяться на повному її утриманні та вихованні. Відомостей щодо розміру доходу відповідача сторонами суду не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Обовязок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На момент предявлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.
Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": ч. 2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач надає неналежне матеріальне утримання своїй неповнолітнім дітям, враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є молодий за віком, працездатний, інших утриманців немає, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки позивачкою не доведено достатності заробітку (доходу) відповідача щодо сплати аліментів у більшому розмірі.
Судові витрати в справі - суму судового збору в розмірі 704,80 грн., який підлягає покладенню на відповідача, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати.
Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 263-265, 275 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягувати щомісячно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07.11.2018 року.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 гривень на кожну дитину.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5