Справа № 200/1239/16-ц
Провадження № 2/200/2838/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Яковенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1641-016/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 32 125,00 доларів США з розрахунку 11,50% річних на строк до 09.09.2015 року. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанку» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед НБУ, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанку» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно п. 4.2 договору внаслідок передачі прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість ТОВ «Укрпромбанку» від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, позивач набув право вимоги за кредитним договором № 1641-016/ФКВ-08 від 09 вересня 2008 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 22.12.2015 року у відповідача утворилась заборгованість по зазначеному кредитному договору в сумі 1 304 042,96 грн., яка складається з:

-тіло кредиту 737532,07 грн.;

-відсотки 127314,81 грн.;

-сума заборгованості за комісіями 19795,85 грн.;

-пеня 395992,54 грн.;

-сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту 19298,92 грн.;

-сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту 4108,77 грн.

З урахуванням викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 304 042,96 грн.

Ухвалою суду від 03 березня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі.

Відповідач звернувся до суду із заявою, про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 р. по справі № 200/1239/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивував тим, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року по справі № 200/1239/16-ц ухвалене за відсутності відповідача по справі, який не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи. Суд не мав можливості надати належної оцінки обставинам справи, щодо самого предмету спору, вимог, що були пред`явлені позивачем, а також обставин та доказів, які були надані позивачем в рахунок обґрунтування заявлених ним вимог.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначенням підготовчого судового засідання.

Від відповідача надійшла заява про застосування спливу строку позовної давності, на його думку, позивач звернувся з порушенням строків, визначених ст.257 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином, представник Відповідача надав суду заяву, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

09 вересня 2008 року між ТОВ «Українській промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1641-016/ФКВ-08, згідно до умов якого, Відповідач отримав кредит в розмірі 32125,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних.

У забезпечення вказаного договору, 09.09.2008р. між ТОВ «Українській промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави №1641-016/Zфкв-08 транспортного засобу, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Українській промисловий банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Українській промисловий банку» на користь ПАТ «Дельта Банк».

За вказаним договорами відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 09 вересня 2008 року № 1641-016/ФКВ-08.

Отже, до ПАТ «Дельта Банк» від ТОВ «Українській промисловий банк» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 вересня 2008 року № 1641-016/ФКВ-08.

19 липня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. за заявою ПАТ «Дельта Банк» вчинено виконавчий напис №656, про звернення стягнення на автомобіль марки Skoda Oktavia A5 2008 року випуску д/н НОМЕР_1 , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 330 320,25 грн. Вказаний автомобіль було реалізовано на прилюдних торгах 23.04.2012 року, кошти від реалізації майна в розмірі 92 418,00 грн перераховано на рахунок стягувача.

Згідно постанови від 22 червня 2012 року №28140858 державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Циганко О.В., виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «Дельта Банк» у зв`язку з виконанням виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Кондратюк В.С. від 19.07.2011 року №656 щодо звернення стягнення на автомобіль марки Skoda Oktavia A5 в рахунок задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 330 320,25 грн.

18 січня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.09.2008 року № 1641-016/ФКВ-08 в розмірі 1 304 042,96 грн, яка складається з тіла кредиту 737 532,07 грн, відсотків за користування кредитом 127 314,81 грн, комісії 19 795,85 грн, пені 395 992,54 грн, 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту 19 298,92 грн, 3% від суми прострочених доходів по кредиту 4 108,77 грн.

Відповідно пункту 1.12 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором та графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв`язку із укладенням цього договору, а також інших фінансових зобов`язань позичальника, які виникають у зв`язку з укладенням цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 382,44 доларів США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення кредиту. У випадку внесення позичальником коштів на повернення заборгованості за кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання пункту 2.9 та пункту 4.2.2. цього договору, зараховується в рахунок повернення кредиту. Розмір останнього платежу по остаточному погашенню кредиту дорівнює залишку заборгованості по кредиту на дату остаточного погашення та може відрізнятись від розміру щомісячного платежу по кредиту, зазначеного у пункті 2.4.

Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Отже, позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх порушених прав відповідно до статті 16 ЦК України, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис №656, про звернення стягнення на автомобіль марки Skoda Oktavia A5 2008 року випуску д/н НОМЕР_1 , у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 330 320,25 грн., а саме заборгованості за тілом кредиту і заборгованості за процентами за користування кредитними коштами. Наявність виконавчого напису, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

З урахуванням вищенаведеного доводи ПАТ «Дельта Банк» про те, що банк мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом є необґрунтованими.

З вимогами в порядку статті 625 ЦК України банк не звертався.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2018 року у справі № 754/1037/16-ц.

До заявленої Відповідачем заяви про застосування спливу строку позовної заяви суд ставиться критично, оскільки позовну заяву було заявлено з підстав як стягнення основної заборгованості строк виконання якої не закінчився.

Таким чином, банк скористався правом дострокового виконання основного зобов`язання в повному обсязі, а саме 23.04.2012 року реалізував на прилюдних торгах автомобіль марки Skoda Oktavia A5 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Кондратюк В.С. від 19.07.2011 року №656 в рахунок задоволення своїх вимог у розмірі 330 320,25 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску