Справа № 305/1816/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

за участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 30 січня 2019 року (у складі судді Бліщ О.Б.) за позовом приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (надалі - Страховик) звернулося до суду з цим позовом у грудні 2017 р.

Просило стягнути з відповідачки на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 42133.90 грн. і 1600 грн. судових витрат.

Заявлена вимога мотивована таким.

06.11.2015 р. Страховик уклав із ОСОБА_2 договір страхування майнових інтересів.

08.08.2016 р. у м. Яремче Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) з участю застрахованого автомобіля «MitsubishiLancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «KiaCerato», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , унаслідок чого застрахований автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Згідно з постановою Рахівського районного суду від 20.09.2016 р. указане ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 18.08.2016 р. за № 161 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «MitsubishiLancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 204264.63 грн., а згідно зі страховим актом № 115355 від 19.09.2016 р. належне до виплати ОСОБА_2 страхове відшкодування складає 91133.90 грн., яке було виплачене останньому 22.09.2016 р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» на підставі полісу № АІ/5277823, із якої рішенням господарського суду м. Києва від 23.06.2017 р. було стягнуто на користь Страховика 49000 грн. страхового відшкодування, однак цієї суми недостатньо для покриття збитків Страховика, які складають суму 91133.90 грн.

Отже, відповідачка зобов`язана відшкодувати Страховику різницю у сумі, що вимагається (42133.90 грн.).

Рішенням Рахівського районного суду від 30.01.2019 р. позов задоволено повністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-подані позивачем докази не підтверджують заявлену ним шкоду, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України;

-до позовної заяви позивачем узагалі не надано документів, які б підтверджували понесення потерпілим фактичних (реальних) витрат на заявлені в позові 42133.90 грн., зокрема, щодо проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, що виключає наявність підстав вважати вказану суму завданою шкодою відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України;

-у висновку експерта штучно завищено суму заподіяної матеріальної шкоди (завищено ціну).

Відзиву на скаргу не надходило.

Страховик подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце такого була належно повідомлена, заяв і клопотань до апеляційного суду не подавала.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позову.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність установленим обставинам, що мають значення для справи, належно оціненим доказам, нормам процесуального та матеріального права.

При цьому неоспореними обставинами є:

-факт ДТП, яка мала місце 08.08.2016 р. у м. Яремче Івано-Франківської області з участю застрахованого автомобіля «MitsubishiLancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «KiaCerato», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , унаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень;

-вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП;

-страхова забезпеченість транспортних засобів;

-визнання указаної ДТП страховим випадком;

-стягнення зі страхової компанії «Київ Ре» на користь Страховика 49000 грн. страхового відшкодування;

-правова підстава позовних вимог.

Оспореною обставиною є розмір виплаченого ОСОБА_2 страхового відшкодування у сумі 91133.90 грн., а відповідно і розмір заявленої до стягнення із ОСОБА_1 шкоди в сумі 42133.90 грн.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У спірних правовідносинах Страховик (позивач) на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним і потерпілою в ДТП особою ( ОСОБА_2 ) здійснив виплату страхового відшкодування на суму 91133.90 грн. і тим самим відшкодував завдану потерпілому в ДТП майнову шкоду, а відтак має право регресу до винної особи ( ОСОБА_1 ).

У цьому випадку спірні правовідносини врегульовані ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки суброгація, передбачена ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» реалізована шляхом звернення Страховика з позовом до страхової компанії «Київ Ре», у якій завдавач шкоди ( ОСОБА_1 ) застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Доводи апелянта про те, що «подані позивачем докази не підтверджують заявлену ним шкоду, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 77-80 ЦПК України», є безпідставними та надуманими: заявлена шкода є різницею між виплаченим ОСОБА_2 (потерпілому) страхового відшкодування і сумою страхового відшкодування, отриманою Страховиком у порядку суброгації відстрахової компанії «Київ Ре». Заявлена сума підтверджується страховим актом № 115355 від 19.09.2016 р. (а.с.46), випискою із банківського рахунку від 22.09.2016 р. на суму 91133.90 грн., (а.с.47) та наказом господарського суду м. Києва від 14.07.2017 р. у справі № 910/8830/17 (а.с.52), які не оспорені та яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що «до позовної заяви позивачем узагалі не надано документів, які б підтверджували понесення потерпілим фактичних (реальних) витрат на заявлені в позові 42133.90 грн., зокрема, щодо проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, що виключає наявність підстав вважати вказану суму завданою шкодою відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України», оскільки таке твердження ґрунтується на неправильному розумінні суті спірних правовідносин.

Доводи апелянта про те, що «у висновку експерта штучно завищено суму заподіяної матеріальної шкоди (завищено ціну)» спростовується, зокрема, висновком № 4853 експертного автотоварознавчого дослідження за матеріалами цивільної справи від 20.11.2018 р., згідно з яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «MitsubishiLancer» 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 08.08.2016 р. складала 96983.20 грн. (а.с.160-168). Указана експертиза була призначена судом за клопотанням ОСОБА_1

Згідно з вимогами ст. 367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Узагальнені та проаналізовані доводи апеляційної скарги спростовуються як матеріалами справи (письмовими доказами), так і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив по суті спору правильне судове рішення.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Рахівського районного суду від 30 січня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 08.07.2019 р.

Судді: