Постанова

Іменем України

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/6732/18

провадження № 61-45635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представник заявника - Арбузов ОлександрОлексійович,

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у складі судді Гальонкіної Ю. С. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у справі № 02/2-1053/11 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також видачу дубліката виконавчого листа № 02/2-1053/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором споживчого кредиту від 01 серпня 2008 року № 0 у розмірі 110 467,23 дол. США, що складає 875 552,94 грн.

Заявник посилався на те, що 07 лютого 2013 року Дарницьким районним судом міста Києва у вищевказаній справі стягувачу були видані виконавчі листи № 02/2-1053/11, які в подальшому ПАТ «УкрСиббанк» пред'явив для примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПAT «Дельта Банк» прийняло право вимоги, у тому числі й за договором споживчого кредиту від 01 серпня 2008 року № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, та стало кредитором у зобов'язанні, що було предметом розгляду справи № 02/2-1053/11, замість ПАТ «УкрСиббанк».

27 травня 2015 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа № 37368099 стягувачеві.

ПАТ «Дельта Банк» мало намір подати заяву про заміну сторони в процесі виконавчого провадження, але у зв'язку з тим, що 02 березня 2015 року банківську установу віднесено до категорії неплатоспроможних, а в подальшому запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру її ліквідації, така заява не була направлена у межах відкритого виконавчого провадження.

Крім того, виконавчий документ, після винесення державним виконавцем постанови про його повернення, не надходив на адресу ПАТ «Дельта Банк», а тому вважається втраченим.

За таких обставин заявник просив замінити сторону стягувача у справі № 02/2-1053/11 та видати дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року заяву ПАТ «Дельта банк» задоволено частково.

Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2011 року у справі № 02/2-1053/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором на ПАТ «Дельта Банк».

У задоволенні заяви в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Виходячи з норм частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції замінив стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа не надходив на адресу ПАТ «УкрСиббанк» або того, що виконавчий лист втрачено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив судове рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «Дельта Банк» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, задовольнити заяву у повному обсязі.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відмова у задоволенні заяви про його видачу фактично позбавило ПAT «Дельта Банк» права на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України, та ставить під сумнів обов'язковість його виконання, що є неприпустимим.

Судові рішення оскаржуються лише в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, в іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України).

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України в редакції від 07 січня 2018 року передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суди встановили, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 червня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту від 01 серпня 2008 року у розмірі 110 467,32 дол. США, що становить 875 552,94 грн, а також судові витрати у розмірі 1 820,00 грн.

На виконання зазначеного рішення 07 лютого 2013 року судом видано виконавчий лист № 2-1053/11 в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» права вимоги заборгованості за кредитними договорами боржників в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі й за договором споживчого кредиту № 0, укладеним 01 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

27 травня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві в межах виконавчого провадження № 37368099 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу - ПАТ «УкрСиббанк» та 18 серпня 2015 року рекомендованим листом вищевказану постанову з виконавчим листом було відправлено на адресу ПАТ «УкрСиббанк».

Оскільки на момент винесення цієї постанови стягувачем у виконавчому провадженні було ПАТ «УкрСиббанк» і питання заміни сторони у ньому вирішувалось, виконавчий лист був направлений державним виконавцем саме на адресу ПАТ «УкрСиббанк», а не ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановиши, що заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа не надходив на адресу ПАТ «УкрСиббанк» або того, що виконавчий лист втрачено, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи скарги ПAT «Дельта Банк» про те, що відмова у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа фактично позбавляє банківську установу права на виконання судового рішення, колегія суддів відхиляє, оскільки дублікат виконавчого листа видається у разі втрати його оригіналу на підставі доказів, що підтверджують його втрату. Такі докази у матеріалах справи відсутні.

Інші доводи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року в оскарженій частині, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року в частині заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат