Номер провадження 2 Р/638/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Самогньозд О. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

Позивач ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_1 на підставі нотаріальної довіреності від 10.11.2016 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, зареєстрованою в реєстрі за № 2353, звернулася 25.05.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про розяснення судового рішення, в якому просить суд розяснити резолютивну частину рішення Дзержинського районного суду м. Харкова (суддя Наумова С. М.) по цивільній справі № 638/20946/16 Ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині того, в якості чого саме необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за останні три роки в сумі 63432,00 (шістдесят три тисячі чотириста тридцять дві) грн. Видати виконавчий лист по цивільній справі № 638/20946/16 Ц про примусове виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова (суддя Наумова С. М.) від 14.12.2017 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, 28.07.2006 р.: про стягнення з ОСОБА_3, 14 липня 1966 р. н., народився в м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 аліменти за останні три роки в сумі 63432,00 грн. та в якості компенсації за сплачені внески за освітні послуги суму у розмірі 4720,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви про розяснення судового рішення зазначається, що 14.12.2017 р. Дзержинським районним судом м. Харкова було винесено рішення по цивільній справі № 638/20946/16 Ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким позов було задоволено частково. Згідно абз. 3 резолютивної частини вказаного рішення, зокрема, з ОСОБА_3 необхідно стягнути «... на користь ОСОБА_2 за останні три роки в сумі 63432 грн. ...». З тексту рішення незрозуміло, в якості чого саме необхідно стягнути суму у розмірі 63432,00 грн. (в якості компенсації за освітні послуги, аліменти чи інше). ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом, просила стягнути з ОСОБА_3, в тому числі, аліменти за минулий час (за останні три роки) на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в сумі 63432,00 (шістдесят три тисячі чотириста тридцять дві) грн. Крім того, сам відповідач в своїх запереченнях, що були надані суду та залучені до матеріалів справи, зазначає «... що ж до позовних вимог позивача щодо стягнення з мене аліментів за останні три роки в сумі 63432,00 грн. я не заперечую». Тож, вбачається, що судом було задоволено, зокрема, саме вимоги про стягнення з ОСОБА_3 аліментів за минулий час (за останні три роки) в сумі 63432,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

За змістом ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення, тому заява розглядається за їхньої відсутності.

Розглянувши заяву про розяснення судового рішення, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про таке.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 р. (головуючий суддя Наумова С. М.) по справі № 638/20946/16 Ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволений частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Орджонікідзе на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1317,00 грн. щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до настання повноліття, починаючи з 15.12.2016 року. Вирішено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в м. Орджонікідзе на користь ОСОБА_2 за останні три роки в сумі 63432,00 грн. та в якості компенсації за сплачені внески за освітні послуги суму у розмірі 4720,00 грн. Вирішено стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в м. Орджонікідзе на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 р. (головуючий суддя Цвірюк Д. В.) по справі № 638/20946/16 Ц заява представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про виправлення описки задоволена. Ухвалено внести виправлення в рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року, вказавши у резолютивній частині скороченого та повного тексту рішення «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4» замість помилково зазначеного «ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2». В іншій частині рішення суду від 14.12.2017 року залишено без змін.

В повідомлені старшого державного виконавця Ляхової Т. Б. Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.05.2018 р. зазначається, що на підставі п. 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернутий без прийняття до виконання, у звязку з тим, що стягувачем не сплачений авансовий внесок.

В мотивувальній частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 р. (головуючий суддя Наумова С. М.) по справі № 638/20946/16 Ц, пятий аркуш рішення суду, в третьому абзаці зазначається: «Оскільки відповідач вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 за минулі три роки у розмірі 63432,00 грн., та стягнення в якості компенсації за сплачені внески за освітні послуги суму в розмірі 4720,00 грн., визнає та не заперечує їх задоволенню, то ці вимоги не підлягають доказуванню та підлягають задоволенню в повному обсязі.»

За ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Розясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 32 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК України (в редакції 2004 року) розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Розяснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд розяснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для субєкта, якому надано право звернення за відповідним розясненням. Між тим, необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Розяснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого розяснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Оскільки державному виконавцю із резолютивної частини було не зрозуміло, що сума в розмірі 63432,00 грн. є аліментами на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 за минулі три роки, тому є всі підстави для розяснення судового рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 271 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Розяснити третій абзац резолютивної частини рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 р. (головуючий суддя Наумова С. М.) по справі № 638/20946/16 Ц таким чином, що стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають саме аліменти за останні три роки в сумі 63432,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: