ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

12 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/864/19

провадження № 22-ц/818/1721/19

Харківській апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

суддів: Маміної О.В., Бурлаки І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ «Електромаш» в особі представників Бекузарова Руслана Ельбрусовича та Андрійко Олени Володимирівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Електромаш» та ОСОБА_4 про стягнення річних та інфляційних витрат за мировою угодою від 28.10.2014 року, яка була укладена в провадженні про банкрутство ПАТ «Елестромаш», та затверджена Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року (справа Б-39/27-09),

в с т а н о в и в :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Електромаш» та ОСОБА_4 про стягнення річних та інфляційних витрат за мировою угодою від 28.10.2014 року, яка була укладена в провадженні про банкрутство ПАТ «Електромаш», та затверджена Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року (справа Б-39/27-09).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ПАТ «Електромаш» в особі представників Бекузарова Руслана Ельбрусовича та Андрійко Олени Володимирівни звернувся з апеляційною скаргою.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 352 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, зокрема, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, якщо вона постановлена з порушенням правил підсудності.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку виключно у разі її постановлення з порушенням правил підсудності.

Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, що розмежовує предметну та суб'єктну юрисдикцію (§ 1); інстанційну юрисдикцію (§ 2) та територіальну юрисдикцію (підсудність) (§ 3).

З назви § 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України можна встановити, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність». Тому з огляду на пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України в апеляційному порядку можна оскаржити ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції.

Відповідач подав апеляційну скаргу на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року про відкриття провадження у справі, що, на думку відповідача, постановлена з порушенням правил предметної юрисдикції. Доводи щодо порушення судом першої інстанції правил територіальної юрисдикції (підсудності) у апеляційній скарзі відсутні.

В апеляційному порядку з підстав порушення правил предметної юрисдикції (необхідності розгляду спору за правилами іншого судочинства) ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі окремо від рішення щодо суті спору оскаржена бути не може. Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням суду, ухваленим стосовно суті спору.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Цей припис у світлі висновків Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п'ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями(див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету МіністрівРади Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду стосовно суті спору, є розумним обмеженням, що має на меті запобігти зловживанням процесуальними правами, які призводять до невиправданих зволікань під час розгляду справи, та забезпечити такий розгляд впродовж розумного строку.

Обмеження права на апеляційне оскарження ухвал окремо від рішення щодо суті спору є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати безперспективність такого оскарження.

Учасник справи не позбавляється права доступу до суду, оскільки має можливість оскаржити ухвалене у справі судове рішення щодо суті спору, виклавши в апеляційній скарзі на нього аргументи про порушення правил предметної юрисдикції при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі.

Таким чином, передбачені процесуальним законом обмеження права на окреме апеляційне оскарження з підстав порушення правил предметної юрисдикції ухвал суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не нівелюють для учасника судового процесу можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в ухвалі від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17 (провадження № 14-374 цс 18).

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України).

Однак, відповідно до п.п. 15.11 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, до початку функціонування Єдиної судової інформаціно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, враховуючи, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система ще не функціонує, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Електромаш» в особі представників Бекузарова Руслана Ельбрусовича та Андрійко Олени Володимирівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року не може бути відкрито, апеляційна скарга підлягає направленню до Московського районного суду м. Харкова для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 353, п.п. 15.11 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Матеріали апеляційної скарги ПАТ «Електромаш» в особі представників Бекузарова Руслана Ельбрусовича та Андрійко Олени Володимирівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Електромаш» та ОСОБА_4 про стягнення річних та інфляційних витрат за мировою угодою від 28.10.2014 року, яка була укладена в провадженні про банкрутство ПАТ «Елестромаш», та затверджена Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2014 року (справа Б-39/27-09) направитидо Московського районного суду м. Харкова для виконання вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.В. Маміна

І.В. Бурлака