КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 759/19213/13-ц

провадження № 22-ц/824/15670/2019

24 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кирилюк Г. М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року у складі судді Хоменко В. С.,

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 29 жовтня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про визнання виконавчого листа № 759/13213/13 від 16.03.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року залишено без руху та роз`яснено заявнику право в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені недоліки, а саме надати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав для поновлення такого строку, а також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

11 листопада 2019 року матеріали справи були надіслані Голосіївським районним судом м. Києва до Київського апеляційного суду.

Після дослідження матеріалів справи було встановлено, що копію оскаржуваної ухвали було надіслано на адресу ОСОБА_1 29 серпня 2019 року, проте дати одержання цієї ухвали вказаною особою матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року, з огляду на те, що датою її одержання заявником зазначено 20 жовтня 2019 року.

Разом з тим, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, оскільки остання при її подачі не була оплачена судовим збором, вимоги ухвали суду від 01 листопада 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору станом на 24 грудня 2019 року виконані не були.

Так, копію ухвали Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року було надіслано ОСОБА_1 за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 (а.с. 74, т.2).

Вказану ухвалу суду ОСОБА_1 не отримав, конверт повернувся до суду 05.12.2019 року за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.78-79, т.2).

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 повторно було направлено копію ухвали Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року на адресу: АДРЕСА_1 , а також на адресу: АДРЕСА_2 , яка зазначена у позовній заяві.

Згідно відомостей про відстеження поштового відправлення з сайту Укрпошта, вказані листи також не були вручені адресату з значенням причини невручення: "інші причини", "з 21.11.2019 відправлення у точці видачі/доставки" (а.с. 80- 82, т.2).

Дані про хід апеляційного провадження також є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

За правилами статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заявником не повідомлено про можливу зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження під час провадження справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Подавши у жовтні 2019 року апеляційну скаргу, ОСОБА_1 протягом тривалого часу не цікавився її рухом, не отримував судової кореспонденції, що свідчить про недобросовісність дій останнього, спрямованих на перешкоджання виконання судового рішення.

Жодних дій, спрямованих на розгляд справи в установленому законом порядку, ОСОБА_1 вчинено не було.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього кодексу застосовуються положення ст.185 цього кодексу.

Згідно із ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 серпня 2019 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з для її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г. М. Кирилюк