Справа № 216/4891/19
провадження 2/216/3304/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні місцевого суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

встановив:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні дитини, чим порушує права дитини на достатній рівень життя.

У позовній заяві зазначено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_3 , яка мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину та на даний час відбуває покарання у Криворізькій виправній колонії №80. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчить лист-повідомлення суду від 15.11.2019 за вих. №15311, надав заяву про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 24 липня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбних відносин у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , батьком малолітньої дитини записаний відповідач (а.с. 2). Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 06.07.2017, шлюб між позивачем та відповідачем, розірвано (а.с. 4). ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У статті 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ст. 182 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов`язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками, щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує відносно своєї малолітньої дитини, передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 12 серпня 2019 року.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-182, 191 СК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На момент ухвалення рішення відбуває покарання у Державній установі "Криворізька виправна колонія №80"), аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Кривого Рогу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), щомісяця, починаючи стягнення з 12 серпня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . На момент ухвалення рішення відбуває покарання у Державній установі "Криворізька виправна колонія №80") в дохід держави судові витрати по справі, у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов