АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

м. Чернівці

cправа № 725/2800/19

провадження № 822/1116/19-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Ковальчук Н.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи: ОСОБА_3 , Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області

апеляційна скарга ОСОБА_1 , на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 вересня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Федіна А.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3 про зняття заборони відчуження.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №2006/840-МК/79 до нього перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки предметом якого є нежилі приміщення, які знаходяться по АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 .

На вказане майно ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року накладено заборону на відчуження, в зв`язку з цим не може задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки шляхом набуття на нього права власності в позасудовому порядку на підставі ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.4 договору іпотеки.

На підставі вище викладеного, просив зняти заборону на відчуження та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомості щодо об`єктів нерухомості - квартири АДРЕСА_2 та нежилих приміщень по АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2019 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3 про зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2 та нежилих приміщень по АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року та виключення відомостей з Державного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаних об`єктів нерухомості відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заборона на відчуження не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Крім того, суд першої інстанції також прийшов до висновку, що забезпечення позову застосовується з метою гарантування виконання рішення суду, при цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання рішення суду по справі в рамках якої накладено заборону відчуження на вказане майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції під час судового розгляду даної справи не вжив заходів для повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не звернув увагу, що накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки, а також не врахував ту обставину, що належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року забезпечено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна - нежилих приміщень в по АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2018 року вказаний позов, який забезпечений забороною на відчуження вказаного майна, задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 1111749 гривень та судовий збір в розмірі 8000 гривень.

З метою примусового виконання зазначеного судового рішення 22 січня 2019 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 отримано виконавчий лист.

14 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії №2008/980-КЛТ/128, за умовами якого ОСОБА_2 позичив у кошти в сумі 600 000 гривень, строком до 13 серпня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за договором позики 14 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 14 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Іпатовою М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2947.

Відповідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: нежилі приміщення, які знаходяться по АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 (а.с.25-33)

Позивач є іпотекодержателем майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 та на яке накладено заборону на відчуження відповідно до вказаної ухвали, що підтверджується договором №2006/840-МК/79 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 16 травня 2018 року, договором про відступлення прав за іпотечним договором від 16 травня 2018 року за реєстром №320, договором про відступлення прав за іпотечним договором від 16 травня 2018 року за реєстром №321, договором про внесення змін до договору відступлення прав за іпотечним договором від 16 травня 2018 року за реєстром №414 (а/с 6, 10).

За вказаним договором ПАТ КБ «Надра» також відступив право вимоги на користь ОСОБА_1 також за рядом кредитних договорів та додаткових угод до них (а/с 8).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судовому захисту підлягає не будь яке право, а лише те, яке порушено, не визнається або оспорюється.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства, повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для зняття заборони на відчуження, накладеної ухвалою про забезпечення позову, оскільки заборона на відчуження не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Крім того, суд першої інстанції також прийшов до висновку, що забезпечення позову застосовується з метою гарантування виконання рішення суду, при цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання рішення суду по справі в рамках якої накладено заборону на відчуження на вказане майно.

Апеляційний суд не може повністю погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 просить зняти заборону відчуження об`єктів нерухомого майна та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень по АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 , яка накладена на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2017 року в ході розгляду іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 листопада 2018 року вказаний позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 1 111 749 гривень та судовий збір в розмірі 8000 гривень.

Отже, ОСОБА_1 просить зняти заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, яка накладена в ході розгляду іншої цивільної справи як забезпечення позову за заявою ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5 ст.158 ЦПК України).

Таким чином, заходи забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна було вжито під час розгляду іншої цивільної справи, а за змістом положень статті 158 ЦПК України, саме вказаний суд уповноважений вирішувати питання скасування вжитих заходів забезпечення позову, а тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з відповідною заявою.

Доводи апелянта щодо незаконності застосування заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, накладеної ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06 грудня 2017 року можуть бути предметом дослідження судом апеляційної інстанцій під час перегляду даної ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог Глави 1 Розділу V ЦПК України.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджуються із висновком Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 361/2650/16-ц (провадження №61-17983св18).

ОСОБА_1 як іпотекодержатель не довів, що ним розпочато процедуру звернення стягнення на іпотечне майно шляхом добровільної передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя у позасудовому порядку, що ним здійснено дії, передбачені Законом України «Про іпотеку» та договором іпотеки, які б свідчили про те, що ним розпочато процедуру звернення стягнення на іпотечне майно шляхом добровільної передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя.

За змістом ст. ст. 1 та 7 Закону України «Про іпотеку» право на звернення на предмет іпотеки виникає тільки саме у разі невиконання зобов`язання за належною вимогою передбаченою цим законом.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 577 ЦК України визначено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Апелянтом не доведено, що на час вирішення спору було порушено саме його право на звернення стягнення на іпотечне майно шляхом добровільної передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя у позасудовому порядку та не надано суду доказів того, що арешти майна якимось чином перешкоджають позивачу зареєструвати за собою право власності на предмет іпотеки.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 вересня 2019 року підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, із викладенням мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав викладених в мотивувальній частині постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 вересня 2019 року змінити, з підстав викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 26 грудня 2019 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна