Справа № 140/824/16-ц
Провадження № 2/140/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Затишняка А.О.

учасників справи: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 , представника третьої особи Криковецької сільської ради - Дзюбенко К.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу № 140/824/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Криковецька сільська рада Немирівського району про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Криковецька сільська рада Немирівського району про визнання заповіту недійсним, в якому просить визнати заповіт, складений 1 жовтня 2015 року ОСОБА_5 посвідчений Криковецькою сільською радою за реєстровим №126, яким він заповів своє майно на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 недійсним, так як в момент складання заповіту ОСОБА_5 хворів та знаходився під дією ліків та не міг за станом здоров`я правильно усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батько ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нього було двоє дітей позивач ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_7 .

При своєму житті батько був власником двох земельних ділянок, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державних актів. Одну земельну ділянку переоформив на себе після смерті, своєї дружини ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті батька ОСОБА_5 , позивач вважав що є разом із сестрою ОСОБА_4 спадкоємцями за законом першої черги, як його діти.

17.03.2016 року отримав довідку Криковецької сільської ради, про те що батько ОСОБА_5 жив та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке ОСОБА_5 заповів своїй цивільній дружині ОСОБА_3 та її онуку ОСОБА_6 .

Звернувшись до приватного нотаріуса Науменко В. Немирівського нотаріального округу дізналися про відкриту спадкову справу за заявою спадкоємців за оспорюваним заповітом ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Заповіт від 1 жовтня 2015 року зареєстрований в реєстрі №126 ОСОБА_9 і секретарем виконкому Криковецької сільської ради.

Позивач вказує в своїй позовній заяві на те, що він знає, що його батько ОСОБА_5 був перед смертю дуже хворою людиною, в нього була хвороба ніг, він страждав від болю, вживав сильно діючи ліки. Десь за тиждень до своєї смерті, дружина позивача ОСОБА_10 приїжджала до батька, його провідати, але він лежав не розмовляв.

Відповідно до довідки від 11.04.2016 року, наданої Немирівської ЦРЛ на адвокатський запит, померлий батько ОСОБА_5 хворів на вологу гангрену правої нижньої кінцівки, мав інтоксикацію. 16.08.2015 року в тяжкому стані поступив до Немирівської ЦРЛ, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, хворий та рідні від оперативного лікування відмовилися.

Позивач вважає, що при складанні заповіту, відповідачі користуючись хворобливим станом здоров`я батька, який не міг правильно оцінювати та керувати своїми діями, із-за болі та інтоксикації організму, перебуваючи під дією знеболювальних препаратів, підписав заповіт, як настоювали відповідачі. Тобто при складанні заповіту не міг із-за хворобливого стану здоров`я та дії ліків на організм правильно усвідомлювати свої дії та ними керувати.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з заявою про визнання заповіту недійсним.

Відповідачкою ОСОБА_11 було подано заперечення проти позовної заяви відповідно до якого вона просять суд в позові ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третьої особи ОСОБА_4 та Криковецької сільської ради «Про визнання заповіту недійсним» відмовити повністю, вказуючи в запереченнях на те, що заповідальне розпорядження ОСОБА_5 , посвідчене 01 жовтня 2015 року секретарем виконкому Криковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, відповідає волі заповідача та волевиявлення спадкодавця було вільним.

Протягом останніх 17 років вона та покійний ОСОБА_5 проживали в її домогосподарстві як чоловік та дружина, вели спільно господарство, були в добрих сімейних відносинах про що свідчить довготривалість їх спільного проживання.

Також, відповідачка вказує, що в позовній заяві невірно зазначено, що волевиявлення заповідача ОСОБА_5 не було вільним, а сам заповіт не відповідав його волі. Зазначене твердження позивача ОСОБА_5 базується на припущеннях зроблених на підставі довідки Немирівської ЦРЛ від 11.04.2016 року, про те, що покійний ОСОБА_5 хворів на вологу гангрену правої нижньої кінцівки, мав інтоксикацію та 16.08.2015 року в тяжкому стані поступив до лікарні. Нібито перебуваючи в хворобливому стані, не міг правильно оцінювати та керувати своїми діями, із-за болі та інтоксикації організму, був під дією знеболювальних препаратів, а тому підписав заповіт під впливом відповідачів.

З даного приводу відповідачка зазначити, що хоча ОСОБА_5 і перебував у хворобливому стані однак до останнього дня перебував у свідомості, будь яких лікарських засобів (психотропні, наркотичні), які б впливали на його свідомість не приймав.

Таким чином, твердження позивача, що заповідач при складанні заповіту перебував у несвідомому стані, його волевиявлення було не вільним та не відповідало його волі, є безпідставним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі просить його задовольнити. Оплачувати експертизу відмовився.

Представник відповідачки ОСОБА_12 ОСОБА_2 , заперечує проти задоволення позовної заяви та просить відмовити в позові в повному обсязі.

Представник третьої особи Криковецької сільської ради Дзюбенко К.І., пояснила суду, що під час складання заповіту особу ОСОБА_5 встановлено та перевірено його дієздатність, заповіт було записано зі слів ОСОБА_5 і власноруч підписано ним, а тому підстав для скасування заповіту, на її думку, не вбачається.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 - дружина позивача, надала суду покази, що незадовго до смерті приізджала провідати ОСОБА_5 .. Він перебував у тяжкому стані, самостійно не міг пересуватися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , надала суд покази, що працює оператором відділення зв`язку та особисто приносила пенсію ОСОБА_5 в 17-18 числах щомісяця. В зазначені числа в вересні 2015 року, тобто незадовго до смерті вона також приносила йому пенсію, він особисто розписувався за отримання пенсії та вільно з нею спілкувався, перебував при здоровому розумі та пам`яті. Коли приносила пенсію 17-18 жовтня, тобто за 3-4 дні до смерті, він вже лежав в хаті та вона його не бачила, пенсію отримала ОСОБА_3 ..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав суду покази, що ОСОБА_5 , дійсно хворів трофічними виразками нижніх кінцівок, але перебував в дієздатному стані, сам пресувався, самостійно робив собі перев`язки, вільно та адекватно спілкувався, і лише за два-три дні до смерті його стан погіршився, у зв`язку з чим він вже не міг ходити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала суду аналогічні покази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав суду покази, що працює лікарем в Немирівській ЦРЛ, покійний ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку Немирівської ЦРЛ з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок, періодично лікувався стаціонарно. В серпні 2015 року ОСОБА_5 був доставлений в лікарню та йому було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, однак він відмовився. Будь-яких ліків які впливали б на його розумову діяльність ОСОБА_5 не виписувалося.

В ході судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 22 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 121 від 17.03.2016 року виданої виконавчим комітетом Криковецької сільської ради після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилися спадкоємці, спадкоємцями згідно заповіту є: цивільна дружина ОСОБА_3 , онук ОСОБА_6 , спадкоємцями померлого згідно закону є його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до заповіту залишеного ОСОБА_5 01 жовтня 2015 року останній заповів ОСОБА_3 : земельну ділянку площею 2.6003 га (посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 490401 від 13.08.2008 року), яка розташована: Криковецька сільська рада Немирівського району Вінницької області та земельну ділянку площею 2.6004 га (посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 490402 від 13.08.2008 року), яка розташована: Криковецька сільська рада Немирівського району Вінницької області (а.с. 53).

Відповідно до довідки № 01-11-355 від 11.04.2016 року, наданої Немирівської ЦРЛ, ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок на фоні виразкової хвороби нижніх кінцівок. Хворий останні роки періодично 1-2 рази на рік лікувався стаціонарно і амбулаторно в Немирівській ЦРЛ , останній раз 16 серпня тяжкому стані поступив до Немирівської ЦРЛ, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, хворий та рідні від госпіталізації та оперативного лікування категорично відмовилися(а.с. 12).

Призначена ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 за клопотанням позивача та його представника посмертна судово-психіатрична експертиза не проводилася у зв`язку з тим, що позивачем не було проведено її оплату.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначив позивач в свої позовній заяві, його покійний батько ОСОБА_5 при складанні оскаржуваного заповіту не міг правильно оцінювати свої дії та керувати ними із-за болі та інтоксикації організму, оскільки перебував під дією знеболювальних препаратів. Тобто при складанні заповіту не міг із-за хворобливого стану здоров`я та дії ліків на організм правильно усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В ході розгляду даної справи дійсно встановлено, що покійний ОСОБА_5 хворів та перебував на диспансерному обліку з привод трофічних виразок нижніх кінцівок.

В той же час, в ході судового розгляду справи позивач не довів, а судом не було здобуто жодних доказів, що ОСОБА_5 під час складання заповіту, який було складено 1 жовтня 2015 року, тобто за 21 день до своєї смерті, внаслідок хвороби не міг усвідомлювати своїми діями та керувати ними.

Навпаки, допитані в ході судового засідання свідки, які спілкувались із покійним ОСОБА_5 незадовго до його смерті, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 показали, що хоча він і хворів трофічними виразками нижніх кінцівок, але перебував у дієздатному стані, оскільки самостійно пересувався, самостійно робив собі перев`язки, вільно та адекватно спілкувався, і лише за два-три дні до смерті його стан погіршився внаслідок чого він вже не міг ходити.

Аналогічні покази дала і відповідач по справі ОСОБА_3 , яка показала, що покійний ОСОБА_5 дійсно страждав виразками нижніх кінцівок і лише за 2-3 дні до його смерті вже не зміг ходити. Однак до того часу перебував в адекватному стані, вільно спілкувався, висловлював свої бажання, самостійно робив собі перев`язки ніг.

Допитана по справі секретар Криковецької сільської ради Болюх Тетяна Дмитрівна, яка засвідчувала бажання та підпис покійного ОСОБА_5 на заповіті 01 жовтня 2015 року показала, що при складанні заповіту ОСОБА_18 перебував при здоровому розумі та ясній пам`яті, діяв добровільно. Сторонніх осіб при складанні заповіту не було. ОСОБА_18 сам висловив бажання заповісти земельні ділянки ОСОБА_3 .

Допитаний по справі лікар ОСОБА_17 показав, що покійний ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку Немирівської ЦРЛ з приводу трофічних виразок нижніх кінцівок, періодично лікувався стаціонарно. В серпні 2015 року ОСОБА_18 був доставлений в лікарню, було рекомендовано стаціонарне та оперативне лікування, однак він відмовився. Показав, що будь яких ліків, які б впливали б на його розумову діяльність не виписувалось.

Таким чином, в ході розгляду справи позивачем не доведено обставину, що покійний ОСОБА_5 , при складанні заповіту перебував у недієздатному стані, не міг керувати своїми діями та не розумів їх значення і зміст заповіту не відповідав волі покійного.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 безпідставні та задоволенню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 05.11.2019.

Суддя: С.М. Науменко