КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1584/17
Провадження №2/319/3/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

секретар судового засідання Фінько Ю.В.,

за участі відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

за відсутності інших учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року до Куйбишевського районного суду звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що під час перебування у шлюбі з 06.11.2004 по 11.10.2017 подружжям було придбано одну другу частину житлового будинку №47 по вул. Запорізькій у смт. Куйбишеве (Більмак) Запорізької області.

Також під час перебування у шлюбі 05.12.2012 було придбано легковий автомобіль ВАЗ 21134-110-42, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Автомобіль зареєстровано на ОСОБА_1 Вартість автомобіля за експертним висновком складає 117 040 грн.

На підставі ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України позивач просила:

- визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку №47 по вул. Запорізькій у смт. Більмак Запорізької області, жилою площею 29,6 кв.м., загальною площею 49,5 кв.м., позначеного на плані літерою «А» з надвірними спорудами: тамбур літера «а», веранда літ «а-1», сараї «Б», «Д», «З»; літню кухню «Ж», вбиральню «К»; басейн «В»; огорожу №1, №5; ворота №2; вимощення «3»; ганок - №4; погріб №6,

- виділити ОСОБА_1 у власність транспортний засіб ВАЗ 21134-110-42, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1,

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу ВАЗ 21134-110-42, а саме 58 520 грн., судові витрати у виді судового збору 780,65 грн., вартість оцінки майна 1 000 грн.

Ухвалою від 08 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі.

11 січня 2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділу майна подружжя до ОСОБА_3, ОСОБА_4

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2008 року зареєстровано право власності на будинок №47 по вул. Запорізькій у смт. Куйбишеве за ОСОБА_5 1/8 частина, за ОСОБА_1 3/8 будинку.

Інша половина будинку належала ОСОБА_4, який збудував цей будинок, та є батьком померлої першої дружини ОСОБА_1

У 2009 році ОСОБА_4 вирішив подарувати 1/2 частину будинку батьку своїх онуків ОСОБА_1 Проте за наполяганням ОСОБА_3 сторони оформили договір купівлі продажу з метою зменшення податкового тягаря. Тобто у сторін договору купівлі-продажу не було реальної мети вчинити саме такий правочин.

Вважає, що укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку є удаваним правочином, який був вчинений сторонами для приховання іншого правочину договору дарування, який вони насправді вчинили, що підтверджується й відсутністю розрахунків між сторонами за договором. Відповідно 1/2 житлового будинку не є спільним майном подружжя, а тому позивач за первісним позовом не може претендувати на цю частку майна при розгляді даної справи.

Вартість автомобілю позивач за зустрічним позовом вважає завищеною.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначив, що ОСОБА_3 заволоділа спільним майном подружжя, яке було придбане під час шлюбу: меблі, побутова техніка, тощо (всього 46 одиниць). Вартість зазначеного майна становить 111 500 грн. Тобто майно на суму 55 750 грн. належить ОСОБА_3

З урахуванням викладеного просить суд

- визнати договір купівлі-продажу від 23.04.2009 №3415900, що був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, 1/2 частки житлового будинку №47 з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вулиці Запорізькій у смт. Більмак Запорізької області договором дарування;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб ВАЗ 21134-110-42, 2012 року випуску, холодильник SAMSUNG RL 48 RLBMG 1 BWT;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на телевізор LG 42LV3700; супутниковий ресивер TRIMAX TR-2012HD; мікрохвильову піч SAMSUNG C105AFR; хлібопічку LG HB-1002CJ; мультиварку REDMOND RMC; електричну плиту INDESIT K3C11 (W)/R; кухонні меблі; кухонний комплект (стіл, кутовий диван, 2 табуретки); телевізор LG 42LD420; супутниковий ресивер OPTICUM HD X403р; Wi-Fi роутер TP-LINK; модем; диван кутовий; люстру; пральну машину ARDO AE 833; дверцята душової кабіни; дзеркало; сушку для білизни; настінний світильник; ліжко двоспальне з матрацом; тумбочку; стіл косметичний з дзеркалом; світильник (2 штуки); світильник на столу косметичному; килим; шафу рожевого кольору; люстру; диван; тренажер бігова доріжка Energy FIT EF-5501; ноутбук ACER Aspire 7560G (2 штуки); ноутбук APPLE MacBook Air 13; планшет APPLE iPad; мобільний телефон APPLE iPhone SE Silver; мобільний телефон APPLE iPhone 6 Pluse Space Gray; пилосос LG V-C3G63NTU 1600W; праску SCARLETT SC-334S Ted; ваги електронні підлогові HILTON; тарілку супутникову; електроконвектор настінний ТЕРМІЯ 2 000 Вт (4 штуки).

Ухвалою від 11 січня 2018 року зустрічна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом, призначене підготовче засідання.

Ухвалою від 25 січня 2018 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі було зупинене. Після проведення експертизи провадження у справі було поновлено ухвалою від 15 березня 2018 року.

Ухвалою від 27 березня 2018 року по справі було призначено судову товарознавчу експертизу, провадження у справі було зупинено. Постановою апеляційного суду Запорізької області ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року було скасовано. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 30 серпня 2018 року справу було призначено до судового розгляду, викликано свідків. В подальшому розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

В судові засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_3 не зявлялася, надавала суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Позивачем за первісним позовом надані заперечення на зустрічний позов, де ОСОБА_3 висловила позицію, що запропонований ОСОБА_1 спосіб поділу майна порушує майнову рівновагу, що існувала у шлюбі, та відповідає особистим правам та майновим інтересам ОСОБА_3 та її малолітньої дитини, що мешкає разом з нею. На її думку посилання ОСОБА_1 на удаваність спірного правочину є хибними та не заслуговують на увагу. Вважає наданий Акт оцінки автомобіля №1 від 04.01.2018 некоректним. Просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі з підставі недоведеності, а в частині вимог, що стосуються визнання правочину удаваним просить застосувати строк позовної давності як одну з підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову.

В судових засіданнях відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти первісного позову частково заперечували, просили задовольнити зустрічний позов.

Також в судовому засіданні 07.02.2019 адвокат ОСОБА_2 відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заявив, що ним буде подано докази про розмір витрат, які ОСОБА_1 зробив у звязку з розглядом справи, а саме на надання професійної правничої допомоги, протягом пяти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 проти задоволення зустрічного позову не заперечував та надав суду відповідні пояснення.

Під час розгляду справи судом було встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження 1-ЖС №120092, виданого 06 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (т. 1 а.с. 5), того ж дня одружилися ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_1.

06 травня 2005 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №008316, виданим 20 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (т. 1 а.с. 5).

Рішенням Куйбишевського районного суду від 05 листопада 2008 року по справі №2-398 2008 рік (т. 1 а.с. 50-51) визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Запорізька, 47 смт. Куйбишево Запорізької області, як частку у спільній сумісній власності подружжя; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Запорізька, 47 смт. Куйбишеве Запорізької області як за спадкоємцем першої черги на спадкове майно, що залишилося після смерті померлої 23.12.1998 ОСОБА_8; визнано за ОСОБА_5 право власності 1/8 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Запорізька, 47 смт. Куйбишево Запорізької області як за спадкоємцем першої черги на спадкове майно, що залишилося після смерті померлої 23.12.1998 ОСОБА_8.

23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 (за текстом договору Продавець) та ОСОБА_1 (за текстом договору Покупець) був укладений договір купівлі-продажу (т. 1 а.с. 7, 52). Згідно цього договору Продавець передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт. Куйбишеве, вул. Запорізька, буд. 47. На земельній ділянці площею 1482 кв.м. розташовані: житловий будинок із шпал, обличкований, жилою площею 29,6 кв.м., загальною площею 49,5 кв.м., позначений на плані літерою «А», та надвірні а тамбур, а веранда, Б сарай, Д сарай, Ж літня кухня, З сарай, К вбиральня, В басейн, №1 сторожа, №2 ворота, №3 вимощення, №4 ганок, №5 огорожа, №6 погріб. Продаж за домовленістю вчиняється за 3 000 гривень, які сплачені Покупцем Продавцю повністю до підписання договору. Договір посвідчено державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори.

23 квітня 2009 року ОСОБА_3 надала згоду своєму чоловікові ОСОБА_1 купити ним 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в смт. Куйбишеве вул. Запорізька, 47 (т.1 а.с. 8).

05 грудня 2012 року між ТОВ «Капітал-Авто» та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого ОСОБА_1 було передано автомобіль Лада 21134-110-42, про що підписано Акт приймання-передачі автомобілю (т. 1 а.с. 17).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 468438 (т. 1 а.с. 154) ОСОБА_1 є власником автомобілю ВАЗ року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, обєм двигуна 1596 куб. см., сірого кольору, дата реєстрації 12.12.2012.

Згідно висновку №056 судової автотоварознавчої експертизи, який складений 19 лютого 2018 року (т. 1 а.с. 167-172), ринкова вартість на момент проведення експертизи легкового автомобілю ВАЗ 211340, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, складає 90 867,30 гривень.

Згідно довідки про середньо ринкову вартість автомобілю №7757/01 від 01.12.2017 (т.1 а.с. 16), наданої позивачем ОСОБА_3, середньоринкова вартість автомобілю ВАЗ 21134-110-42, рік випуску 2012, власником якого є ОСОБА_1, становить 117 040 гривень. Оскільки огляд автомобілю під час оформлення цієї довідки не здійснювався, суд не вважає цей доказ достовірним.

Відповідно до Акту №1 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, складеного 04 січня 2018 року (т.1 а.с. 58), ринкова вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ 211340, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 93 065 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Враховуючи попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, більш пізню дату дослідження, належність та допустимість висновку судової автотоварознавчої експертизи, суд вважає цей доказ достовірним, використовує його при розгляді справи та в подальшому виходить з вартості автомобілю 90 867,30 гривень.

У зустрічному позові ОСОБА_1 зазначає, що позивачем за первісним позовом не зазначено рухомого майна, яке було набуто у шлюбі та було вивезено ОСОБА_3 з будинку. Вартість зазначеного майна становить 111 500 гривень. Склад цього майна наступний: холодильник SAMSUNG RL 48 RLBMG 1 BWT, телевізор LG 42LV3700; супутниковий ресивер TRIMAX TR-2012HD; мікрохвильова піч SAMSUNG C105AFR; хлібопічка LG HB-1002CJ; мультиварка REDMOND RMC; електрична плита INDESIT K3C11 (W)/R; кухонні меблі; кухонний комплект (стіл, кутовий диван, 2 табуретки); телевізор LG 42LD420; супутниковий ресивер OPTICUM HD X403р; Wi-Fi роутер TP-LINK; модем; диван кутовий; люстра; пральна машина ARDO AE 833; дверцята душової кабіни; дзеркало; сушка для білизни; настінний світильник; ліжко двоспальне з матрацом; тумбочка; стіл косметичний з дзеркалом; світильник (2 штуки); світильник на столу косметичному; килим; шафа рожевого кольору; люстра; диван; тренажер бігова доріжка Energy FIT EF-5501; ноутбук ACER Aspire 7560G (2 штуки); ноутбук APPLE MacBook Air 13; планшет APPLE iPad; мобільний телефон APPLE iPhone SE Silver; мобільний телефон APPLE iPhone 6 Pluse Space Gray; пилосос LG V-C3G63NTU 1600W; праска SCARLETT SC-334S Ted; ваги електронні підлогові HILTON; тарілка супутникова; електроконвектор настінний ТЕРМІЯ 2 000 Вт (4 штуки) (надалі рухоме майно).

Надаючи оцінку зазначеним твердженням ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 59) скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про злочин до ЄРДР задоволено. Зобовязано начальника Більмацького ВП Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про скоєння кримінального правопорушення, викладених у заявах громадянина ОСОБА_1 від 17.11.17, 18.11.2017, про що негайно письмово повідомити заявника та надіслати йому витяг з ЄРДР.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.01.2018 у кримінальному провадженні №0000009 (т.1 а.с. 60) внесено за заявою ОСОБА_1 відомості до ЄРДР 05.01.2018. Фабула наступна: 05.01.2018 до Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що його жінка ОСОБА_3 ті її син ОСОБА_9 з будинку, розташованого за адресою: смт. Більмак, вул. Запорізька, 47, без його дозволу забрали їхнє спільне майно, а саме: меблі, килими, холодильник та інше.

В матеріалах справи (т. 1 а.с. 88-138) містяться фотографії зазначеного рухомого майна та супровідних документів (інструкція з експлуатації, гарантійний талон) на деякі з них.

Також в матеріалах справи (т.1 а.с. 70-87) наявні фотографії з будинку, зі змісту яких видно, що зазначено рухоме майно (побутова техніка, меблі тощо) в будинку відсутні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, син ОСОБА_1, пояснив суду, що батько та ОСОБА_3 одружилися в 2004 році. Спочатку жили в квартирі, через декілька років переїхали до будинку по вул. Запорізькій, 47. ОСОБА_10 разом з сестрою навчалися у Києві та приїздили до батька приблизно один раз на два місяці. Тому він був свідком набуття речей до будинку, ремонту в будинку. Після розлучення з ОСОБА_3 17.11.2017 йому зателефонував батько та повідомив, що в будинку зламані двері, замок. Винесено частину речей з будинку. Підозрював, що це колишня жінка, про подію повідомив поліцію. 18.11.2017 батько повідомив, що приїхала ОСОБА_3 з сином та трьома особами, хотіла вивезти всі речі. ОСОБА_1 викликав поліцію, в присутності поліції з будинку було винесено всі речі. Через 2 дні він приїхав до батька. В будинку були голі стіни, зняті люстри, техніки та меблів не було. Зробив фото у будинку. Саме ці фотографії після вивезення речей з будинку було додано до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_10 ознайомився з переліком майна, що було в будинку та вивезено ОСОБА_3 (т.1 а.с. 39) та підтвердив, що саме ці речі були в наявності в будинку до вивезення. Він особисто брав участь у налаштуванні телевізорів, супутникового обладнання, давав поради з користування мобільними телефонами. Також він періодично приїздив, бачив нові речі. Зазначені речі були придбані саме в період шлюбу його батька та ОСОБА_3 До вивезення майна він порадив батьку зробити фотографії всього майна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, донька ОСОБА_1, пояснила суду наступне. Приблизно в 2005 році батько та ОСОБА_3 одружилися. Приблизно з 2010 року стали проживати в будинку по вул. Запорізька, 47. Кілька разів на рік приїздила до батька та бачила, яке майно набувалося. Ознайомившись з переліком майна (т.1 а.с. 39), підтвердила, що саме це майно знаходилося у будинку, де мешкає батько, та було придбано у період шлюбу між батьком та ОСОБА_3 Також батько повідомив, що з будинку було вивезено все майно 17.11.2017 року. Коли після цієї дати приїхала до батька, побачила, що в будинку було пусто.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, пояснила суду наступне. Вона з чоловіком ОСОБА_13 проживають біля ОСОБА_1, є його сусідами. 18.11.2017 її та чоловіка підвезли до будинку після поминок. У дворі ОСОБА_1 побачили вантажівку, яку завантажували якісь чоловіки та син ОСОБА_3 меблями та речами. При цьому була присутня ОСОБА_3, яка носила щось легке до машини. Чоловік подзвонив ОСОБА_1 та про щось з ним розмовляв. Машина стояла довго.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду наступне. 18.11.2017 року його з дружиною підвезли приблизно о 13 годині додому. Побачив, що у дворі ОСОБА_1 стоїть вантажівка. Якісь люди завантажують її меблями, диван, інші дрібні речі. Борта вантажівки були відкриті. Були присутні ОСОБА_3 та її син, ще два незнайомі чоловіки. Також побачив, що знімають супутникову антену. Подзвонив ОСОБА_1 ОСОБА_12 повідомив, що присутні працівники поліції. Дату памятає точно, оскільки в цей день були на поминках. Речами завантажили повну машину. Там були стільці, люстри, побутова техніка, зокрема холодильник, меблі, дверцята душової кабінки. В будинку бував до 18 листопада 2017 року. Також бував й після. Підтвердив, що на фотографіях, що містяться в матеріалах справи, які були зроблені до 18.11.2017, так і після цієї дати (після вивезення речей з будинку), зображена обстановка саме будинку, в якому мешкає ОСОБА_1

Допитаний в якості свідка відповідно до ст. 92 ЦПК України ОСОБА_1 пояснив суду наступне.

17 листопада 2017 року побачив, що зірвані замки на воротах та дверях будинку, вивезені речі. Зателефонував до поліції. Приїхала поліція, оформила необхідні документи. Працівникам поліції повідомив, що це могла зробити ОСОБА_3 Надав працівникам поліції письмові пояснення, вони поїхали. Також побачив сліди автомобілю, який належить ОСОБА_9, сину ОСОБА_3

18 листопада 2017 року зателефонувала ОСОБА_3, попередила про те, що приїде за речами. Знов викликав поліцію. Приїхала поліція, потім ОСОБА_3 з вантажниками. Поліція фактично змусила надати дозвіл на вивезення речей. Було вивезено решту речей з дому. Не залишилося нічого. Ввечері пішов до поліції, написав заяву про вивезення речей ОСОБА_3 та ОСОБА_9

Підтвердив факт вивезення ввечері 17 та вдень 18 листопада 2017 року речей ОСОБА_3, ОСОБА_9 та іншими особами згідно переліку, який доданий до зустрічного позову (46 позицій). Фотографії речей та обстановки будинку зроблені ним та сином.

Також зазначив, що це майно було набуто під час шлюбу за спільні з дружиною кошти. Він працював головою фермерського господарства. Його дружина ОСОБА_3 працювала лікарем, потім зареєструвалася фізичною особою-підприємцем, вони на її імя орендували нерухомість, відкрили магазин.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14, працівник Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, пояснив суду наступне.

В нічний час 17 листопада 2017 року, коли він перебував на службі у складі слідчої оперативної групи від ОСОБА_1 надійшло по телефону повідомлення про те, що зникло майно з його будинку. Після прибуття до місця проживання ОСОБА_1 було встановлено, що майно з будинку було вивезене ОСОБА_3, дружиною ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_9. Були пошкоджені замки на дверях будинку. Було вивезено багато майна, в будинку залишилися лише деякі великогабаритні речі. Було складено протокол огляду місця події. Також було допитано ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_9 ОСОБА_9 пояснив, що приїхав допомогти матері вивезти своє майно. ОСОБА_3 давати пояснення стосовно місця знаходження майна відмовилася. Матір ОСОБА_3 від дачі пояснень відмовилася.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15, оперуповноважений СКП Більмацього ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області пояснив суду, що 18 листопада 2017 року перебував на чергуванні та в складі слідчо-оперативної групи виїхав до будинку ОСОБА_1 по вул. Запорізькій після повідомлення останнього по телефону про вивіз речей з його будинку. В будинку та у дворі будинку були ОСОБА_1, ОСОБА_3, її син. Також у дворі стояв вантажний автомобіль з водієм. Вантажний автомобіль був частково завантажений великогабаритними речами. У будинку були лише великі речі: шафа, ліжко. Були відібрані письмові пояснення. Особисто відібрав пояснення у ОСОБА_1 Напевно були відібрані іншими працівниками поліції пояснення у ОСОБА_3 та її сина. Слідчий мабуть складала протокол огляду, точно цього не памятає. Запитували, чи є рішення суду про поділ майна. Рішення суду не було. ОСОБА_3 повідомила, що вивозить речі, а будинок залишає ОСОБА_1

Досліджені судом докази дають суду підставу для висновку, що під час перебування у шлюбі подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було придбано наступне рухоме майно: холодильник SAMSUNG RL 48 RLBMG 1 BWT, телевізор LG 42LV3700; супутниковий ресивер TRIMAX TR-2012HD; мікрохвильова піч SAMSUNG C105AFR; хлібопічка LG HB-1002CJ; мультиварка REDMOND RMC; електрична плита INDESIT K3C11 (W)/R; кухонні меблі; кухонний комплект (стіл, кутовий диван, 2 табуретки); телевізор LG 42LD420; супутниковий ресивер OPTICUM HD X403р; Wi-Fi розтер TP-LINK; модем; диван кутовий; люстра; пральна машинка ARDO AE 833; дверцята душової кабіни; дзеркало; сушка для білизни; настінний світильник; ліжко двоспальне з матрацом; тумбочка; стіл косметичний з дзеркалом; світильник (2 штуки); світильник на столу косметичному; килим; шафа рожевого кольору; люстра; диван; тренажер бігова доріжка Energy FIT EF-5501; ноутбук ACER Aspire 7560G (2 штуки); ноутбук APPLE MacBook Air 13; планшет APPLE iPad; мобільний телефон APPLE iPhone SE Silver; мобільний телефон APPLE iPhone 6 Pluse Space Gray; пилосос LG V-C3G63NTU 1600W; праска SCARLETT SC-334S Ted; ваги електронні підлогові HILTON; тарілка супутникова; електроконвектор настінний ТЕРМІЯ 2 000 Вт (4 штуки). Фотографії цих речей та документації до деяких з них містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с. 88-138).

Зазначене майно було вивезене ОСОБА_3 з будинку, де вона мешкала разом з ОСОБА_1 17 та 18 листопада 2017 року.

За заявою ОСОБА_1 судовим експертом ОСОБА_16 була проведена товарознавча експертиза. Згідно висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №02, складеного 15.09.2018 (т.2 а.с. 35-90), відповідно до проведеного дослідження за переліком, зазначеним у заяві від 22.08.18, ринкова вартість обєктів дослідження на 15.09.18 за винятком обєкта №15 та 18 із врахуванням вихідних даних, наданих ОСОБА_1, без огляду обєктів дослідження може складати 123 151 грн. 12 коп. (сто двадцять три тисячі сто пятдесят одна грн. 12 коп.). Вартість за кожним найменуванням окремо зазначена в таблиці.

Суд вважає цей висновок експерта достовірним та допустимим доказом. Заперечень проти цього висновку сторони не надали. Тому суд приймає до уваги вартість речей, зазначену у цьому висновку експерта.

Предметом первісного позову є також частина житлового будинку, розташованого у смт. Більмак, вул. Запорізька, 47. У зустрічному позові позивач за зустрічним позовом стверджує про удаваність договору купівлі-продажу 1/2 частини цього будинку, вчинення його з метою приховування договору дарування.

Надаючи оцінку цим вимогам та твердженням сторін, суд виходить з наступних обставин.

Як було зазначено судом, 23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 (за текстом договору Продавець) та ОСОБА_1 (за текстом договору Покупець) був укладений договір купівлі-продажу (т. 1 а.с. 7, 52). Згідно цього договору Продавець передав, а Покупець прийняв у власність 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт. Куйбишеве, вул. Запорізька, буд. 47.

Допитаний в судовому засіданні відповідно до ст. 92 ЦПК України відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 пояснив суду наступне.

Зазначений будинок збудував сам. Після смерті доньки в будинку фактично проживав його зять ОСОБА_1 з дітьми. Частина будинку була оформлена на ОСОБА_4 Оскільки в цьому будинку ОСОБА_4 не проживав, він вирішив безоплатно передати свою частину будинку ОСОБА_1 та своїм онукам. Саме йому, а не його дружині ОСОБА_3 ОСОБА_12 більш, що з ОСОБА_4 може статися будь-що, зважаючи на його вік. Грошей за частину будинку за договором не отримував, оскільки надав її своєму зятю ОСОБА_1 безоплатно.

Допитаний в судовому засіданні відповідно до ст. 92 ЦПК України ОСОБА_1 з цього приводу пояснив наступне.

ОСОБА_4 є батьком першої дружини ОСОБА_1, яка померла. Відповідно ОСОБА_1 є зятем ОСОБА_4 Будинок розділений на дві частини. Одну частину будинку було придбано та зареєстровано на померлу дружину. Інша була зареєстрована за ОСОБА_4 Приблизно в 1996 році ОСОБА_4 виїхав з будинку в інший населений пункт, надав родині ОСОБА_1 свою частину будинку для проживання. Так і жив в усьому будинку разом з родиною, зокрема й після смерті першої дружини ще шість років. Після повторного одруження з ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) вирішив оформити право власності на половину будинку, що належала померлій дружині шляхом звернення до суду. ОСОБА_4 запропонував передати йому документально іншу половину будинку. З метою оформлення іншої частини будинку звернувся до нотаріуса. Договір дарування було оформити дорожче та для цього був потрібний більший перелік документів. Оскільки грошей не було, вирішили оформити договір купівлі-продажу. Для цього необхідно було й менше документів. Грошей за будинок ОСОБА_4 не сплачував. Волевиявлення і ОСОБА_1, і ОСОБА_4 було спрямоване саме на дарування будинку. ОСОБА_4 сам вирішив передати право власності на частину будинку, грошей не вимагав. Йому нічого не було потрібно. Сказав: «Надаю будинок тобі і внукам».

Таким чином судом встановлено, що в частині житлового будинку, що належала ОСОБА_4 тривалий час проживав ОСОБА_1 зі своєю родиною. Під час укладення договору купівлі-продажу 23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 гроші за 1/2 частину житлового будинку сплачені не були, волевиявлення сторін було спрямоване саме на безоплатне передання частини житлового будинку у власність саме ОСОБА_1

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину за удаваним правочином права та обовязки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 7 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

За встановлених судом обставин, спрямованості волевиявлення сторін на безоплатну передачу частини житлового будинку, неотримання продавцем грошових коштів, проживання тривалий час ОСОБА_1 з родиною у зазначеному будинку до оформлення договору, суд дійшов висновку про удаваність договору купівлі-продажу, укладеного 23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Відповідно укладений між сторонами договір фактично є договором дарування. Застосуванню підлягають норми, що регулюють саме зазначений правочин.

Згідно ст. 57 ЦК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування.

Таким чином, частина житлового будинку, придбана ОСОБА_1 за договором від 23 жовтня 2009 року, є його особистою приватною власністю, не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу.

ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо зустрічних вимог про визнання договору купівлі-продажу удаваним.

Надаючи оцінку цьому клопотанню, суд виходить з наступного.

Статтями 256, 257 та 261 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У частині другій статті 72 СК Україні та пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Право ОСОБА_1 на житловий будинок було порушено під час звернення його колишньої дружини ОСОБА_3 з позовом про поділ спільного майна подружжя. Вимоги про поділ майна подружжя та визнання недійсним договору купівлі-продажу є взаємоповязаними, тому за обставин цієї справи є підстави для висновку, що перебіг позовної давності за цими вимогами почався одночасно з моменту порушення права власності позивача. До звернення до суду з первісним позовом будь-які права відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом щодо будинку не порушувалися.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №209/4963/15-ц.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом прав спільної сумісної власності подружжя (ч. 4 ст. 61 СК України).

Тобто майно, що є предметом поділу в цій справі, а саме автомобіль та рухоме майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї (ч. 2 ст. 70 СК).

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Виходячи з встановлених обставин, судом здійснюється поділ спільного майна: автомобілю та рухомих речей.

Враховуючи позицію сторін, щодо поділу майна, користування ОСОБА_1 автомобілем, вартість якого становить 90 867,30 гривень, автомобіль слід залишити ОСОБА_1

Враховуючи те, що рухоме майно вивезене ОСОБА_3 з будинку ОСОБА_1, перебуває або перебувало у її володінні, майно підлягає залишенню ОСОБА_3 Проте вартість цього майна становить 123 151,12 грн. і більша вартості автомобілю. Різниця становить 32 283,82 грн. Враховуючи рівність часток майна подружжя у спільній сумісній власності, ОСОБА_1 належить майно на суму 16 141,91 грн. Оскільки вартість холодильника Samsung RL 48 RLBMG 1 BWT становить 9 575 грн., що менше зазначеної суми, холодильник підлягає залишенню ОСОБА_1

За ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Позивачем за первісним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 780,65 грн. Судовий збір розрахований виходячи з вартості 1/4 частини житлового будинку та вартості 1/2 автомобілю. Враховуючи відмову у задоволенні вимог ОСОБА_3, ці судові витрати не підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_1

ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 2 725,65 грн. Судовий збір розрахований виходячи з вартості автомобілю та холодильнику 103 065 грн. (судовий збір 1 030,65 грн.), вартості рухомого майна в розмірі 101 500 грн. (судовий збір 1 015 грн.). Розмір судового збору за вимогу про визнання договору удаваним становить 704,80 грн. Проте ОСОБА_1 не доплачено судовий збір в розмірі 24,80 грн. Враховуючи, що вимоги заявлено до ОСОБА_4, ця сума підлягає стягненню на користь держави саме з ОСОБА_4

Враховуючи фактичну відмову в задоволенні первісного позову, задоволення зустрічного позову, судові витрати підлягають покладенню на відповідачів за зустрічним позовом: на ОСОБА_4 в частині вимоги про визнання договору купівлі-продажу договором дарування; на ОСОБА_3 в іншій частині.

Позивачем за зустрічним позовом понесені судові витрати на проведення товарознавчих експертиз автомобілю та рухомого майна в розмірі 600 грн. та 13 500 грн. відповідно, що становить 14 100 грн. Оскільки експертизи було проведено стосовно майна, що було придбано під час перебування у шлюбі, вартість експертиз підлягає стягненню з позивача за первісним позовом.

За наведених обставин, керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 16, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) про поділ майна подружжя відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу від 23 квітня 2009 року 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку №47 з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вулиці Запорізькій у смт. Куйбишеве (Більмак) Запорізької області, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №1441, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, удаваним правочином, а саме договором дарування.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб ВАЗ 211340, рік випуску 2012, номер шасі (кузова) ХТА211340С5152957, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на холодильник Samsung RL 48 RLBMG 1 BWT.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на телевізор LG 42LV3700; супутниковий ресивер TRIMAX TR-2012HD; мікрохвильову піч SAMSUNG C105AFR; хлібопічку LG HB-1002CJ; мультиварку REDMOND RMC; електричну плиту INDESIT K3C11 (W)/R; кухонні меблі; кухонний комплект (стіл, кутовий диван, 2 табуретки); телевізор LG 42LD420; супутниковий ресивер OPTICUM HD X403р; Wi-Fi роутер TP-LINK; модем; диван кутовий; люстру; пральну машину ARDO AE 833; дверцята душової кабіни; дзеркало; сушку для білизни; настінний світильник; ліжко двоспальне з матрацом; тумбочку; стіл косметичний з дзеркалом; світильник (2 штуки); світильник на столу косметичному; килим; шафу рожевого кольору; люстру; диван; тренажер бігова доріжка Energy FIT EF-5501; ноутбук ACER Aspire 7560G (2 штуки); ноутбук APPLE MacBook Air 13; планшет APPLE iPad; мобільний телефон APPLE iPhone SE Silver; мобільний телефон APPLE iPhone 6 Pluse Space Gray; пилосос LG V-C3G63NTU 1600W; праску SCARLETT SC-334S Ted; ваги електронні підлогові HILTON; тарілку супутникову; електроконвектор настінний ТЕРМІЯ 2 000 Вт (4 штуки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 24,80 (двадцять чотири 0-80) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір 2 045,65 грн., витрати на проведення експертиз 14 100 грн., всього 16 145,65 (шістнадцять тисяч сто сорок пять 0-65) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги через Куйбишевський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5.

Повне судове рішення складене 12 лютого 2019 року.

Суддя: Т.Р.Хамзін