Ухвала

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 355/1167/17

провадження № 61-47687вно18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «ЮрЖитло»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «ЮрЖитло», про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9» (далі - ТОВ «ШБУ-9»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «ЮрЖитло» (далі - ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло») про стягнення боргу.

Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 2017 року ТОВ «Юридичне Бюро «ЮрЖитло» та ТОВ «ШБУ-9» уклали договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати юридичні послуги зі стягнення боргу зі Служби автомобільних доріг у Полтавській області на користь відповідача ТОВ «ШБУ-9» за наказами Господарського суду Полтавської області від 28 серпня 2015 року у справі № 917/1114/15 та від 27 жовтня 2015 року у справі № 917/1366/15.

24 липня 2017 року між ТОВ «Юридичне Бюро «ЮрЖитло» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_6, як поручитель, зобов'язався перед ТОВ «Юридичне Бюро «ЮрЖитло», як кредитором, відповідати за виконання ТОВ «ШБУ-9» за всіма його зобов'язаннями, що виникають з договору про надання юридичних послуг від 16 лютого 2017 року.

Згідно з пунктами 3-5 цього договору поручитель відповідає перед кредитором за несвоєчасне виконання умов договору від 16 лютого 2017 року, а саме зобов'язань боржника, передбачених пунктом 4 договору (вартість послуг виконавця) в частині своєчасності розрахунку боржника з кредитором. Поручитель відповідає перед кредитором в розмірі 1000,00 грн від загальної суми заборгованості боржника перед кредитором. Решту коштів боржник виплачує самостійно. Зобов'язання поручителя виникають не пізніше наступного дня після спливу договірного терміну (двох днів), передбаченого пунктом 4.1 договору від 16 лютого 2017 року.

31 липня 2017 року між ТОВ «Юридичне Бюро «ЮрЖитло» та ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Юридичне Бюро «ЮрЖитло», як первісний кредитор, передає, а ОСОБА_4, як новий кредитор, приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання юридичних послуг від 16 лютого 2017 року та договором поруки від 24 липня 2017 року.

Грошові кошти ТОВ «ШБУ-9», які були предметом стягнення за договором про надання юридичних послуг від 16 лютого 2017 року, відповідач отримав 07 червня 2017 року двома трансакціями (9 587 951,70 грн та 9 353 496,09 грн) з казначейського рахунку Служби автомобільних доріг у Полтавській області на поточний банківський рахунок ТОВ «ШБУ-9» в АТ «Ощадбанк». Таким чином, позивач вважав, що зобов'язання, взяті ним за договором від 16 лютого 2017 року, виконані в повному обсязі, проте всупереч умовам договору відповідачі ТОВ «ШБУ-9» та ОСОБА_6 своїх зобов'язань не виконали, кошти не сплатили.

Крім того, з огляду на те, що з часу невиконання відповідачами своїх зобов'язань минув тривалий час, позивач має право на стягнення з ТОВ «ШБУ-9» інфляційних втрат та 3 % річних.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 1 000,00 грн відповідно до договору поруки від 24 липня 2017 року.

Стягнуто з ТОВ «ШБУ-9» на користь ОСОБА_4 суму основного боргу згідно з договором про надання юридичних послуг від 16 лютого 2017 року у розмірі 9 469 723,90 грн.

Стягнуто з ТОВ «ШБУ-9» на користь ОСОБА_4 суму інфляційних втрат у розмірі 661 396,09 грн.

Стягнуто з ТОВ «ШБУ-9» на користь ОСОБА_4 3% річних від простроченої суми у розмірі 193 026,70 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ШБУ-9» залишено без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року залишено без змін.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ТОВ «ШБУ-9» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року задоволено.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ТОВ «ШБУ-9», третя особа - ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло», про стягнення боргу відмовлено.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Короткий зміст вимог заяви та узагальнення її доводів

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами, у якій просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення, скасувати постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в частині скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року залишити без змін, посилаючись на порушення касаційним судом норм процесуального права.

Заява ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що акт про надані послуги, яким встановлено факт прийняття наданих юридичних послуг ТОВ «ШБУ-9» та який, на думку заявника, є нововиявленою обставиною, заявник не міг надати під час судового розгляду справи, адже такий акт він отримав у вигляді нотаріально посвідченої копії лише 31 жовтня 2018 року від директора ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» ОСОБА_5, відповідно до підписаного акта приймання-передачі документів.

Крім того заявник зазначає, що раніше таке питання на розгляд суду не підіймалось, ці документи у нього не витребовувались, а також це не було основною підставою для задоволення його позову.

Відомості про рух справи у Верховному Суді

09 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі та призначено справу до розгляду на 06 лютого 2019 року, одночасно зупинено дію постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року до закінчення її перегляду.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справ

25 січня 2019 року засобом поштового зв'язку ТОВ «ШБУ-9» подало до Верховного Суду відзив на заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якому просить у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити повністю, постановивши відповідну ухвалу.

06 лютого 2019 року через відділ «Прийом громадян» Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від ТОВ ««Юридичне бюро «ЮрЖитло» надійшли пояснення щодо заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та відзиву на неї ТОВ «ШЕБ-9», у яких заявник просить задовольнити заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі в повному обсязі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Верховний Суд заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявника, з дотриманням передбачених законодавством меж і підстав перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами стверджує, що підставою для перегляду постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року є акт про надані послуги, яким встановлено факт прийняття наданих юридичних послуг ТОВ «ШБУ-9» та який він отримав від директора ТОВ «Юридичне бюро «ЮрЖитло» ОСОБА_5

Датою відкриття нововиявлених обставин заявник вважає 31 жовтня 2018 року -дату, коли заявникові стало відомо про отримання такого акта.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов'язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У заяві про перегляд судового рішення заявник зазначив, що акт про надані послуги від 08 липня 2018 року під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій не витребовувався та не досліджувався, оскільки позовні вимоги були задоволенні за фактом виконання умов договору про надані послуги.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Скасовуючи рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року, Верховний Суд виходив зі змісту та умов договору про надання юридичних послуг, який був досліджений судами першої та апеляційної інстанцій, проте при вирішенні спору суди залишили поза увагою, що пунктом 4.3 цього договору передбачено, що результати наданих послуг фіксуються в актах про надані послуги.

Отже зміст та умови договору були відомі при вирішенні справи судом першої інстанцій та при перегляді апеляційним судом рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_4 у заяві обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких. При цьому, наведені ним обставини не впливають на правильність висновків Верховного Суду при вирішенні спору по суті.

Отже, не може бути переглянута за нововиявленими обставинами постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року на підставі ненаданих позивачем під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій доказів, зокрема, акта про надання послуг від 08 липня 2017 року.

Висновки за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Зазначені заявником обставини не спростовують фактичні дані, покладені в основу постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року, не впливають на правильність цього судового рішення та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. Такі обставини не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року. З огляду на це Верховний Суд вважає, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління № 9», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичне бюро «ЮрЖитло», про стягнення боргу відмовити.

Постанову Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
С. О. Погрібний
О. В. Ступак
Г. І. Усик