Справа № 419/3399/18
Провадження № 2/419/34/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря - Шапка О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

При зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справиЮ спадкового договору, заповіту за даними спадкового реєстру було зясовано наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений Першою феодосійською державною нотаріальною конторою, 19 листопада 1996 року за реєстровим № 2-5212.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 (а.с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.13, 15).

При зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними спадкового реєстру було з'ясовано наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений Першою феодосійською державною нотаріальною конторою, 19 листопада 1996 року за реєстровим № 2-5212 (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Позивач наданими суду доказами, довів, що має право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1266, 1273, 1296, ст. 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк