Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходи, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.07.2012 року і до досягнення донькою повноліття. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області. Однак відповідач належним чином не виконує свої обовязки по утриманню дитини. Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши свої позовні вимоги, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 11 019 грн. 35 коп.

Позивачка до суду не зявилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №286712.

08 липня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, у звязку з чим остання змінила прізвище на «Петрова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 220851.

Відповідач, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2012 року, повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.07.2012 року і до досягнення донькою повноліття.

У звязку із несплатою аліментів у повному обсязі у відповідача станом на 01.08.2018 року виникла заборгованість в сумі 28 415 грн. 91 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах, наданою старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 №585 від 03.08.2018 року.

Наведені вище докази підтверджують також, що починаючи з липня 2012 року по 01.08.2018 року відповідач аліменти на утримання доньки у повному обсязі не сплачує.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів.

Згідно розяснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме до цього зводяться правові висновки ВСУ викладені у справі № 6-300цс16.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів виникли з вини відповідача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 280, 281, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 09100, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2), пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 11 019 грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 09100, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7