ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Пульс" про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТК Пульс» про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_1 посилався на те, що з 27 січня 2017 року по 08 вересня 2017 року він працював на посаді комерційного директора у ТОВ «ТК Пульс». 08 вересня 2017 року його було звільнено з посади наказом по особовому складу №175-КТКП від 05 вересня 2017 року за ст.38 КЗпП України. На день звільнення відповідачем не надано повного та правильного розрахунку заробітної плати. Зазначає, що йому не виплачена заробітна плата за відпрацьований серпень місяць та п'ять робочих днів вересня 2017 року. Банківська карта для нарахування заробітної плати на кінець серпня була заблокована банком за закінченням строку використання, а нову карту йому не видано. Співробітники бухгалтерії ТОВ «ТК Пульс» повідомили йому до звільнення, що банком передано його нову карту з паролем. Проте, після повідомлення про звільнення, нову карту йому не надавали. Станом на 23 січня 2018 року заробітну плату йому не виплачено. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 01 серпня 2017 року по 23 січня 2018 року у розмірі 17 640 грн. (а.с.47, 48).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ТК Пульс» про стягнення заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 23 січня 2018 року скасувати та ухвалити в нове рішення, про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТК Пульс» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2017 року ОСОБА_1 прийнято на посаду комерційного директора у ТОВ «ТК Пульс» (а.с.10, 11).

Наказом ТОВ «ТК Пульс» №175-КТКП від 05 вересня 2017 року позивача звільнено з посади комерційного директора у ТОВ «ТК Пульс», на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.11).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначає, що станом на 23 січня 2018 року заробітну плату після його звільнення йому не виплачено (а.с.47, 48).

В письмових поясненнях представник відповідача зазначає, що за роботу, виконану позивачем у серпні 2017 року ОСОБА_1 відповідно до вимог діючого законодавства щодо оплати праці, для зарахування на рахунки працівників до ПАТ АБ «РадаБанк» було надано доручення та грошові кошти перераховані 22 серпня 2017 року та 07 вересня 2017 року.

З відомості розподілу заробітної плати та інших виплат ТОВ «ТК Пульс» за серпень 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 нараховано до виплати 1 310 грн. та 1 306 грн. 25 коп. (а.с.32-35).

З платіжного доручення банку №1321 від 22 серпня 2017 року та №1379 від 07 вересня 2017 року вбачається, що грошові кошти зараховані до ПАТ АБ «РадаБанк» (а.с.36, 37).

В матеріалах справи наявна відомість на виплату грошей №433 (а.с.38).

Відповідачем надано копію договору, який укладено між ТОВ «ТК Пульс» та ПАТ АБ «РадаБанк» про відкриття поточних рахунків фізичних осіб, що передбачають використання спеціальних платіжних засобів, для здійснення операцій по зарахуванню виплат підприємством №11714/202/1 від 13 серпня 2014 року, в якому зазначено, що картки є власністю банку, надаються Держателю картки в тимчасове користування і не підлягають передачі третім особам (п.1.4 договору (а.с.26-30).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства щодо оплати праці проведено розрахунок з працівником при звільненні і відсутність вини відповідача в неотриманні позивачем нарахованих грошових коштів, однак погодитися з такими висновками суду неможливо оскільки суд дійшов них за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до частин 2 - 4 статті 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно зі статтею 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Положеннями ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, відповідним чином погодженим, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в будь-якому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Підпунктом 2 п. 8 вказаного Порядку встановлено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

27 січня 2017 року ОСОБА_1 прийнято на посаду комерційного директора у ТОВ «ТК Пульс» (а.с.10, 11).

Наказом ТОВ «ТК Пульс» №175-КТКП від 05 вересня 2017 року позивача звільнено з посади комерційного директора у ТОВ «ТК Пульс», на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.11).

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 зазначає, що станом на 23 січня 2018 року заробітну плату після його звільнення йому не виплачено (а.с.47, 48).

В письмових поясненнях представник відповідача зазначає, що за роботу, виконану позивачем у серпні 2017 року ОСОБА_1 відповідно до вимог діючого законодавства щодо оплати праці, для зарахування на рахунки працівників до ПАТ АБ «РадаБанк» було надано доручення та грошові кошти перераховані 22 серпня 2017 року та 07 вересня 2017 року.

З відомості розподілу заробітної плати та інших виплат ТОВ «ТК Пульс» за серпень 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 нараховано до виплати 1 310 грн. та 1 306 грн. 25 коп. (а.с.32-35).

З платіжного доручення банку №1321 від 22 серпня 2017 року та №1379 від 07 вересня 2017 року вбачається, що грошові кошти зараховані до ПАТ АБ «РадаБанк» (а.с.36, 37).

В матеріалах справи наявна відомість на виплату грошей №433 (а.с.38).

Відповідачем надано копію договору, який укладено між ТОВ «ТК Пульс» та ПАТ АБ «РадаБанк» про відкриття поточних рахунків фізичних осіб, що передбачають використання спеціальних платіжних засобів, для здійснення операцій по зарахуванню виплат підприємством №11714/202/1 від 13 серпня 2014 року, в якому зазначено, що картки є власністю банку, надаються Держателю картки в тимчасове користування і не підлягають передачі третім особам (п.1.4 договору (а.с.26-30).

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначав, що станом на 23 січня 2018 року заробітну плату відповідачем йому не виплачено.

У судовому засіданні в апеляційному суді представник ТОВ «ТК Пульс» пояснила, що ОСОБА_1 у день звільнення не працював. ТОВ «ТК Пульс» для зарахування на рахунки працівників до ПАТ АБ «РадаБанк» було надано доручення грошові кошти перераховані 22 серпня 2017 року та 07 вересня 2017 року, в тому числі і позивачу. Позивача в телефонному режимі неодноразово повідомлялося про можливість отримання грошових коштів в бухгалтерії товариства. Також доказами таких повідомлень можуть бути скриншоти з вайбер. Позивач з письмовими вимогами до ТОВ «ТК Пульс» про виплату йому заробітної плати не звертався.

Також ТОВ «ТК Пульс» направляли у грудні 2017 року лист з повідомленням на адресу позивача з приводу отримання ним заробітної плати.

Слід зазначити, відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав розрахунок при звільненні.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про необхідність його з"явитися до бухгалтерії підприємства та отримати заробітну плату суду не надано.

Позивач заперечував, що його повідомлялося відповідачем про необхідність з"явитися на підприємство та отримати заробітну плату.

Таким чином, ТОВ «ТК Пульс» у порушення вимог 116 КЗпП України при звільненні працівника ОСОБА_1 не провів розрахунку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що середньоденна заробітна плата складає 3250 грн./22=147 грн., загальна кількість робочих днів за період з 01 серпня 2017 року по 23 січня 2018 року складає 120 днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за час фактичної затримки - з 01 серпня 2017 року по 23 січня 2018 року складає 17 640 грн., яку слід стягнути з ТОВ «ТК Пульс» на користь ОСОБА_1

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Пульс" про стягнення заробітної плати - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Пульс" про стягнення заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Пульс" на користь ОСОБА_1 середній заробітку за час фактичної затримки по день фактичного розрахунку за період з 01 серпня 2017 року по 23 січня 2018 року у сумі 17 640 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Пульс" на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді