У х в а л а

Іменем України

24 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 449/1230/16-ц

провадження № 61-16545 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житло, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи

(частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою,

не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу майже трьох років з дня складення повного тексту судового рішення суду першої інстанції, керуючись частиною другою статті

358 ЦПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року. При цьому винятків установлено не було.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що ОСОБА_1 , яка

є відповідачем у справі, знала про розгляд вказаної справи, так як нею

06 лютого 2017 року подавались клопотання, а також її представником

ОСОБА_5 10 квітня 2017 року та 12 квітня 2017 року, доказів пропуску строку апеляційного оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили заявником не надано.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Посилання касаційної скарги на те, що суд апеляційної інстанції повинен був залишити апеляційну скаргу без руху та запропонувати надати інші поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження, безпідставні, так як

не стосуються правової ситуації, визначеної частиною другою статті 358 ЦПК України, яка є спеціальною процесуальною нормою. Тому посилання на відповідні правові позиції Верховного Суду України та Європейського Суду

з прав людини є безпідставні.

Ураховуючи вищенаведене, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення

не впливають, а направлені лише на зловживання процесуальними правами та затягуванням розгляду справи.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 листопада

2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житломвідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник