Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1746/11

провадження № 61-12440св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа 1- публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

заінтересована особа 2- головний державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Федоринський Сергій Пилипович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 березня 2019 року у складі судді Саєнко О. Б. та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року в складі колегії суддів: Копаничук С. Г., Шемети Т. М., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області) Федоринського Сергія Пилиповича , за участю заінтересованої особи - стягувача публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»).

Скарга мотивована тим, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення грошових коштів по справі №2-1746/11. Вказаний виконавчий лист 18 липня 2018 року надійшов на виконання до ДВС ГУЮ у Вінницькій області.

Постановою головного державного виконавця Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Федоринського Сергія Пилиповича від 23 липня 2018 року відкрито виконавче провадження.

Не погоджуючись з законністю дій державного виконавця, ОСОБА_1 звернулась до суду, оскільки вважає, що виконавцем порушено вимоги Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) щодо строку пред`явлення виконавчого документу до виконання в один рік з дня набрання рішенням законної сили.

На зазначене державний виконавець не звернув уваги, в порушення вимог закону виконавчий документ у зв`язку з пропуском такого строку стягувачу не повернув та незаконно відкрив виконавче провадження № 50827315 по виконанню зазначеного рішення.

Просила скасувати постанову державного виконавця від 23 лютого 2018 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Вінницького районного суду від 04 квітня 2012 року у справі № 2-1746/1 про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 82 від 20 червня 2007 року, в сумі 461 664,88 грн, за наслідками чого звернено стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки LEXUS RX 350, випуску 2007 року, колір чорний, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 323 200 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Вінницького районного суду від 15 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року стягувачу було надано дозвіл на видачу дублікату виконавчого листа. 05 липня 2018 року видано дублікат виконавчого листа, в якому визначено строк пред`явлення його до виконання 1 рік та взято до уваги те, що суд, задовольняючи вимогу стягувача про видачу дубліката виконавчого листа встановив, що останній звернувся про його видачу в межах строку пред`явлення останнього до виконання і зазначене судове рішення набрало законної сили, а тому є обов`язковим для виконання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що чинне законодавство не містить норми відповідно до якої початок перебігу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання починається з дати постановлення ухвали про видачу дублікату виконавчого листа.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу у якому просило відмовити у задоволення касаційної скарги. Указувало, що вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документа судом встановлено, що банк звернувся про видачу дублікату виконавчого документа в межах строку пред`явлення останнього до виконання.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2019 року справу № 2-1746/11 призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2019 року справу № 2-1746/11 призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що рішенням Вінницького районного суду від 04 квітня 2012 року задоволено позов прокурора Вінницького району в інтересах держави - ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 82 від 20 червня 2007 року, забезпеченому договором поруки від 20 червня 2007 року, у сумі 461 664,88 грн, з яких 336 142,39 грн - сума неповернутого кредиту, 57 550,80 грн - відсотки за користування кредитом, 67 971,69 - пеня.

У рахунок погашення даної заборгованості по кредитному договору № 82 від 20 червня 2007 року звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки LEXUS RX 350, випуску 2007 року, колір - чорний, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 323 200 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10001/0160 філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору припиненим відмовлено.

09 серпня 2012 року за даним рішенням Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 2-1746/2011, про що свідчить його копія, за яким постановою державного виконавця Староміського відділу ДВС від 24 вересня 2012 року відкрито провадження та проводились виконавчі дії.

У 2018 році стягувачем виявлено, що виконавчий лист втрачено при пересиланні за допомогою поштового зв`язку з державної виконавчої служби, у зв`язку з чим ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року надано дозвіл на видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1746.

Дана ухвала суду хоч і була оскаржена ОСОБА_1 до апеляційного суду, однак розгляду не підлягала через пропуск нею строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим набула законної сили, на підставі чого 05 липня 2018 року судом видано дублікат виконавчого листа, який разом із заявою про примусове виконання рішення суду представником ПАТ «Державний ощадний банк України» направлено до Вінницького районного відділу ДВС.

У дублікаті виконавчого листа зазначено строк його виконання - 1 рік, дата видачі дублікату виконавчого листа - 05 липня 2018 року.

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Федоринського С.П. від 23 липня 2018 року на підставі дубліката виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП № 50827315.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який діяв на дату набрання рішенням законної сили та видачі на його підставі виконавчого листа, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлено - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 02 червня 2016 року), відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 02 червня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 травня 2018 року, якою надано дозвіл на видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1746, встановлено, що 18 квітня 2018 року банк звернувся з листом вих. № 101.20-11/384 до Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області, в якому просив повідомити про хід виконання виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копією вказаного листа.

23 квітня 2018 року Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області до банку надіслано лист-відповідь за вих. № 9713/15.3-25/08, зі змісту якого стало відомо, що виконавчий документ відносно боржника на момент звернення банку, на виконанні не перебуває, оскільки 01 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно пункту 6 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією вказаного листа. Разом з тим, як це було встановлено судами попередніх інстанцій, у матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження про направлення та отримання банком повернутого виконавчого документа.

Таким чином, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг цього строку поновлюється, тобто починається саме новий строк пред`явлення до виконання, тривалість якого встановлена законом на момент видачі виконавчого документу, та не змінюється шляхом зарахування часу, що минув до переривання строку.

Ураховуючи, що 01 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, але зазначена постанова не була доведена до відома стягувачу шляхом її надсилання, а також у зв`язку з тим, що стягувач дізнався про зазначену постанову лише 23 квітня 2018 року з листа Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області № 9713/15.3-25/08, тому лише з дати отримання відповіді Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області стягувач дізнався про повернення виконавчого документу, про втрату виконавчого документу та про переривання строку пред`явлення виконавчого документу. З урахування цієї обставини суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону від 02 червня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (ч. 1 ст. 12), то трирічний строк спливає у вересні 2018 року, а банк до суду звернувся у травні 2018 року, тому строк для пред'явдення виконавчого документи не сплив, а тому і не сплив строк звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до вимог пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд установив, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 квітня 2012 року про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором не виконано, заборгованість за кредитним договором боржниками не погашена, а виданий судом дублікат виконавчого листа на підставі ухвали від 30 травня 2018 року забезпечить виконання судового рішення, а тому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки суд правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушив норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 березня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун