Номер провадження: 22-ц/813/3619/19
Номер справи місцевого суду: 493/2705/18
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нива»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне підприємство «Левчик»

відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексій Миколайовича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 грудня 2018 року у складі судді Ільніцької О.М.

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нива» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Левчик», державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О.М. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 28 грудня 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд її скасувати та передати справу на розгляд за підсудністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач фактично оскаржує дії державного реєстратора, який і є головним відповідачем у справі, а тому даний спір має розглядатись з урахуванням місцезнаходження державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О.М., яким є: АДРЕСА_1 , що віднесено до підсудності Березівського районного суду Одеської області.

04.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нива» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, відповідно до ч.1 та ч.8 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нива» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Левчик», державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондара О.М. про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №б/н, площею 3,21 га, за кадастровим номером :01:001:0251, укладеного 30.03.2018 між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Левчик», та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40528536 від 06.04.2018, прийнятого державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Бондарем О.М., номер запису про інше речове право 25626676 від 04.04.2017, про вид іншого речового права, а саме про реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 3,21 га, за кадастровим номером :01:001:0251, на підставі договору оренди земельної ділянки №б/н від 30.03.2018, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Левчик».

Таким чином, предметом позову з цієї справи є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, площею 3,21 га, а вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є похідними від вимоги про визнання недійсним такого договору.

Відповідно до п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, заявлений позов передбачає виключну підсудність та за правилами ч.1 ст. 30 ЦПК України підлягає розгляду у суді за місцезнаходженням майна.

Згідно з листом відділу у Балтському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, договором оренди землі від 01.09.2007, актом прийому-передачі земельної ділянки від 01.09.2007 та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20.11.2018, земельна ділянка, площею 3,2129 га, розташована в с. Обжиле (Обжильській сільській раді) Балтського району Одеської області.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не погоджується з твердженнями апелянта щодо того, що позивач фактично оскаржує дії державного реєстратора, який і є головним відповідачем у справі, а тому даний спір має розглядатись з урахуванням його місцезнаходження, яким є: АДРЕСА_1 , що віднесено до підсудності Березівського районного суду Одеської області.

Отже, вищевказаний позов підлягає розгляду у Балтському районному суді Одеської області.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає за необхідне у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, як законну і обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 26.12.2019.

Головуючий:

Судді: