Справа № 2-816/10 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1555/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 2-816/10 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова постановлену судом у складі судді Румілової Н.М. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа,поновлення строку для пред`явлення до виконання,-

в с т а н о в и в :

22 лютого 2019 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернувся в суд із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-816/2010 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, виселення та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просить видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення суду від 13.08.2010 року у зазначеній вище справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 15 квітня 2019 року відмовлено Публічному Акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 2-816/2010 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, виселення та звернення на предмет іпотеки.

Ухвалу суду оскаржив представник АБ «Укргазбанк» Шишак І.С.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа відкривалися неодноразово:

-ВП № 21521687 згідно заяви від 01.09.2010 року завершене постановою від 22.06.2012р.;

-ВП № 37528695- згідно заяви від 04.02.2013 р. завершене поставою від 30.04.2014 року;

-ВП № 43358313- згідно заяви від 13.05.2014 року завершене постановою від 30.09.2014 р.

-ВП № 49419069- дані про заяву відсутні, завершене постановою від 28.01.2016 року про повернення виконавчого листа стягувачу.

Згідно даних системи документообігу апелянта виконавчий лист від органу виконавчої служби не надходив.

Вважає, що оригінал виконавчого листа був втрачений не з вини апелянта, що стало підставою для звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання пояснює ротацією та відсутністю у заявника-стягувача відповідального працівника (Єдиного по Львівському регіону) протягом тривалого часу, який би відповідав за пред`явлення до виконання виконавчих документів та контроль за виконавчими провадженнями.

При ухваленні рішення, суд не дослідив питання пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Судом не враховано, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. З приводу зазначеного Верховний Суд висловив свою позицію у справі №2-1118/09, постанова від 08.04.2019 р.

Апелянт не погоджується з висновком суду щодо невжиття активних дій реалізації своїх прав, що спростовується заявами апелянта згідно яких виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду відкривалися чотири рази в період з 2010-2015 р.р.

Посилається на те, що підставою для повернення виконавчого листа без виконання було прийняття 03.06.2014 року Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який вступив в законну силу з 07.06.2014 року, норми якого виключають можливість виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Це стало підставою для повернення виконавчого листа банку.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 квітня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви .

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзиву на апеляційну скаргу суду не подано.

В судове засідання представник ВДВС та боржник не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені по відомій суду адресі про день і час слухання справи.

Заслухавши пояснення представника заявника - стягувача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.06.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь АБ «УКРГАЗБАНК» 31 335,21 доларів США та 19 649,89 грн. заборгованості по кредиту.

Звернуто стягнення на заставне майно ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено виселити без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних осіб, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Із автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Ілюк В.В. відкрито виконавче провадження 09.09.2010 року.

21.10.2010 року державним виконавцем вжито заходів для звернення стягнення на майно боржника. Виконавчий лист повернено 22.08.2012 року. Підставою повернення зазначено: 07.06.2012 року державним виконавцем скеровано листа стягувачу з проханням проавансувати витрати на проведення виконавчих дій. Станом на 22.06.2012 року на адресу ВДВС листа-погодження про авансування витрат на проведення виконавчих дій не надходило. ( а.с. 87-88).

Із постанови про повернення виконавчого листа від 30.04.2014 року (ВП 37528695) встановлено, що виконавчий лист № 2-816/2010, виданий 13.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу 31 335, 21 долар США та 19 649, 89 грн., виселення без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних осіб, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 повернуто без виконання стягувачу за його заявою від 28.04.2014 року (а.с.89).

Згідно листа ГТУЮ у Львівській області від 28.02.2019 року державним виконавцем 28.01.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання листа про стягнення з ОСОБА_2 . 19 649, 89 грн. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» та скеровано сторонам для відома. Підставою для повернення зазначено п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції підставно зіслався на п.17.4 розділу УІІІ Перехідних положень ЦПК, доказів втрати виконавчого листа заявником не наведено.

Колегія суддів не приймає до уваги пояснення представника боржника про неотримання виконавчого листа, оскільки відповідно до Інструкції по діловодству виконавчі листи відправляються сторонам рекомендованим листом, такий у ВДВС за «не запитом» не повернувся. Саме безконтрольність стягувача АБ «Укргазбанк» за ходом виконання судових рішень, ротація кадрів, відсутність протягом тривалого часу відповідального працівника у банку за роботою по виконанню рішень та контроль за їх виконанням, на що посилається сам апелянт, стали причиною втрати виконавчого листа.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для повернення виконавчого листа та не виконання рішення суду були дії стягувача АБ «Укргазбанк» в частині не авансування витрат на проведення виконавчих дій у 2012 році (а.с. 88). У 2014 році виконавчий лист повернено за заявою стягувача АБ «Укргазбанк». (а.с. 89).

Останнє повернення виконавчого листа відбулося 28.01.2016 року.

Заявник-стягувач звернувся із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавого листа до виконання у вигляді дублікату 22.02.2019 року, пропустивши в даному випадку трьохрічний строк звернення виконавчого листа до виконання визначений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Поважних причин пропуску строку для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення для виконання судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції не здобуто.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції дав належну оцінку встановленим обставинам справи, застосувавши вимоги ст.ст. 433 ЦПК, п.17.4 розділу УІІІ Перехідних положень ЦПК, зазначивши, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи Державної виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час виникнення спірних відносин встановлений один рік.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391, 433 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбнк» залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк