УХВАЛА

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 128/6124/14-ц

провадження № 61-935св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Погрібного С. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Джерман-Центр»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Вінницькій області,

розглянувши клопотання ОСОБА_4, подане адвокатом Шиманським ВіталіємМиколайовичем, про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з позовом, уточненим у березні 2017 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман-Центр»

(далі - ТОВ «Джерман-Центр»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Вінницькій області, про захист прав споживача.

В обґрунтування позову зазначив, що 12 березня 2010 року придбав у

ТОВ «Джерман-Центр» автомобіль марки Volkswagen Touareg 3.0 TDI V6

2009 року випуску за 572 046 гривень. Одночасно з підписанням договору купівлі-продажу сторонами підписано угоду про гарантійні зобов'язання

від 12 березня 2010 року, в якій погоджено перелік гарантійних зобов'язань, процедуру звернення покупця за гарантійним ремонтом і гарантійний

термін.

Позивач зазначає, що у квітні 2010 року виявив недолік в роботі автомобіля, який полягає у несправності системи відкриття/закриття задніх дверей багажного відділення, з приводу чого він звернувся до дилерського підприємства і оформив заявку на ремонт від 22 квітня 2010 року, проте відповідні ремонтні роботи не були виконані. 12 березня 2012 року він звернувся до ТОВ «Джерман-Центр» з вимогою про безоплатне усунення недоліків автомобіля, серед яких зазначив про несправність системи відкриття/закриття задніх дверей багажного відділення, системи постачання теплого повітря у салон, ходової і рульової систем автомобіля, проте відповідач відмовив йому у безоплатному проведенні ремонтних робіт з посиланням на закінчення гарантійного терміну.

ОСОБА_4 вважає, що, оскільки заявка на гарантійний ремонт

від 22 квітня 2010 року не виконана дилерським підприємством, автомобіль вважається таким, що перебуває в ремонті, а гарантійний строк - таким,

що збільшився на відповідний період і триває досі.

Так як недоліки автомобіля за своїм характером є істотними та унеможливлюють його належну і безпечну експлуатацію, ОСОБА_4

на підставі статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» просив

розірвати укладений з ТОВ «Джерман-Центр» договір купівлі-продажу транспортного засобу від 12 березня 2010 року і повернути йому сплачені

за автомобіль грошові кошти у розмірі, визначеному із урахуванням підвищення ціни на транспортні засоби, в сумі 2 257 017,60 гривень.

Також позивач вважає, що за непроведення гарантійного ремонту системи відкриття/закриття задніх дверей багажного відділення за заявкою

від 22 квітня 2010 року відповідач повинен сплатити йому неустойку відповідно до статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі одного

відсотка від вартості товаруу сумі 2 087 967,90 гривень, а також на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України повернути безпідставно сплачені за проведення ремонтних робіт кошти у розмірі 13 271,76 гривень.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу транспортного засобу № 22 від 12 березня 2010 року, укладений між

ОСОБА_4 та ТОВ «Джерман-Центр». Стягнено з ТОВ «Джерман-Центр»

на користь ОСОБА_4 грошові кошти за придбаний автомобіль

в сумі 2 257 017,60 гривень. Стягнено з ТОВ «Джерман-Центр» на користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення виконання гарантійного

ремонту автомобіля в сумі 2 087 967,90 гривень. Стягнено з ТОВ «Джерман-Центр» на користь ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти в сумі 13 271,76 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 2 жовтня

2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року скасувати і залишити в силі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року - без змін.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання

ОСОБА_4, подане адвокатом Шиманським В. М., про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2017 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 звільнений від сплати судового збору за подання зазначеної касаційної скарги на підставі

статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому сплачений

судовий збір у розмірі 4 384,80 гривень підлягає поверненню заявнику.

Клопотання про повернення судового збору підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої

категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір»

не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати

судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України

«Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист

прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового

збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії

судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Отже, ОСОБА_4 як споживач, що звернувся до суду з позовом про

захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому сплачений ОСОБА_4 судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі підлягає поверненню.

Керуючись статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4, подане адвокатом Шиманським Віталієм Миколайовичем, про повернення судового збору задовольнити.

Зобов'язати Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 4 384,80 гривень, що внесений згідно з квитанцією від 22 січня 2018 року № 122ВЕ8197В на розрахунковий рахунок 0007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код банку отримувача - 820019, код отримувача - 38004897.

Копію ухвали та оригінал квитанції від 22 січня 2018 року № 122ВЕ8197Внаправити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко С. О. Погрібний О. В. Ступак Г. І. Усик