Номер справи 220/2180/18
Номер провадження № 2/220/62/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно отриманої суми соціальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача виплачених їй коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 11175,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 10.02.2016 року звернулась із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до цієї заяви Управлінням було нараховано та виплачено відповідачу адресну допомогу за період з 10.02.2016 р. по 29.06.2016 р. у розмірі 2400 грн. щомісячно. Загальна сума виплаченої допомоги склала 11175,17 грн.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, допомога не призначається, якщо будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти, в сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При поданні заяви ОСОБА_2 надала недостовірну інформацію і приховала те, що на момент звернення і отримання грошової допомоги у неї на депозитному рахунку знаходились кошти, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме 143202,75 грн. Управління направляло відповідачу вимоги про повернення отриманих коштів, однак ті залишені поза увагою відповідача, що змушує їх звертатись до суду. Тому просить стягнути з відповідача виплачені їй кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі 11175,17 грн., а також відшкодувати витрати по оплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою від 11.10.2018 р. провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 07.12.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. В судове засідання 14.01.2019 року представник позивача не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила.

Відповідач в судовому засіданні 07.12.2018 року позовні вимоги не визнала, пояснивши, що на момент звернення до управління з заявою 10.02.2016 року вона не мала на депозитному рахунку грошових коштів в розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. В судове засідання 14.01.2019 р. не зявилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності та витяг із банку щодо залишку коштів на депозитному рахунку.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги надання сторонами пояснень в судовому засіданні 07.12.2018 р., суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, прийшов до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО.

На підставі заяви від 10.02.2016 р. відповідачу ОСОБА_2 та чотирьом її дітям, двоє з яких є малолітніми, Управлінням соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації було нараховано та виплачено адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 10.02.2016 р. по 29.06.2016 р.В змісті заяви на отримання допомоги отримувач державної допомоги ОСОБА_2 підтвердила відсутність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку кошти, в сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 6, 7).

Згідно довідки від 07.09.2018 р. ОСОБА_2 за період з лютого по червень 2016 року отримала допомогу переміщеним особам на проживання на загальну суму 11175,17 грн. (а.с. 10).

Актом від 27.09.2016 р. (згідно даних верифікації) встановлено переплату відповідачу адресної допомоги за період з 10.02.2016 р. по 29.06.2016 р. в сумі 11175,17 грн. (а.с. 9,12,14).

14.05.2018 р. позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення отриманих нею коштів адресної допомоги, однак в добровільному порядку зазначена сума не повернута (а.с. 13).

Оцінюючи надані суду докази та пояснення сторін, суд зазначає наступне.

За змістом абз. 2 п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, що набула чинності 07.10.2014р. (діюча редакція на момент призначення допомоги) (далі за текстом - Порядок № 505), в заяві про отримання грошової допомоги зазначаються відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку кошти, в сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положеннями п. 6 цього Порядку № 505 виключено призначення грошової допомоги, якщо будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти, в сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За змістом п. 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім'ї, якому призначено допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Згідно із п. 12 Порядку № 505 виплата грошової дпомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення допомоги.

Положеннями п. 11 Порядку № 505 передбачено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що згідно даних верифікації, на момент звернення ОСОБА_2 і отримання грошової допомоги у неї на депозитному рахунку знаходились кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а саме 143202,75 грн.

Разом з тим, з даних верифікації Мінфіну, на які посилається позивач, і які не містять будь-яких реквізитів та підписів, вбачається що відповідач станом на 10.07.2015 р. мала на депозитному рахунку грошові кошти в сумі 143202,75 грн. (а.с. 12).

Належних та допустимих доказів, які б достовірно свідчили про те, що зазначена сума знаходилась на депозитному рахунку станом на момент звернення ОСОБА_2 з заявою про отримання допомоги, тобто станом на 10.02.2016 р., суду не надано, оскільки надана суду інформація охоплює період з 01.05.2015 р. і лише по 10.07.2015 р.

Крім того, суд зауважує, що згідно п.п. 7-10 Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 136, верифікація та моніторинг державних виплат здійснюються структурним підрозділом Мінфіну.

У процесі верифікації та моніторингу для визначення відповідності даних, що використовуються під час призначення (продовження), нарахування або здійснення державних виплат, здійснюється їх порівняння з даними, отриманими з офіційних джерел інформації, аналітичних та статистичних матеріалів, розроблених скорингових моделей та затверджених в установленому порядку методик визначення показників за непрямими ознаками.

У разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

У рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат зазначається виявлена Мінфіном інформація, яка не узгоджується з нормативно-правовими актами, які регулюють державні виплати. Зазначена рекомендація надсилається щомісяця до 10 числа розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Даних про виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, наданої відповідачем ОСОБА_2, та надіслання Мінфіном розпоряднику бюджетних коштів рекомендації щодо зупинення або припинення таких виплат стосовно відповідачки, суду не надано.

Таким чином, надані суду докази не дають підстав вважати, що у відповідача ОСОБА_2 на момент подання заяви про призначення щомісячної адресної допомоги на депозитному банківському рахунку були наявні кошти в сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно отриманої суми соціальної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.01.2019 р.

Суддя О.М. Якішина