Ухвала

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 757/47687/18-ц

провадження № 22-ц/824/4514/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника Державної казначейської служби України Олешка ОлексіяМиколайовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 25 січня 2019 року представник Державної казначейської служби України Олешко О.М. подав до суду апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, безпосередньо в апеляційній скарзі представником відповідача порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначається, що копію повного тексту оскаржуваного рішення відповідачем отримано 15 січня 2019 року, на підтвердження чого надано копію супровідного листа Печерського районного суду м. Києва про направлення копії оскаржуваного рішення зі штампом Державної Казначейської служби із зазначенням вхідного номера №10-1752 та дати 15 січня 2019 року, а також копію конверта зі штрих-кодом, в якому надійшла копія рішення (а.с. 45-46). Зазначені обставини також підтверджуються відомостями з офіційного сайту «Укрпошти» щодо відстеження поштового відправлення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Однак, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите виходячи з наступного.

При поданні апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збір.

Так, в апеляційній скарзі представник апелянта Олешко О.М., посилаючись на пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що Державна казначейська служба України звільнена від сплати судового збору. Вказує, що оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг слід керуватися статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду». Крім того, вважає, що скаржник звільняється від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанціях у разі, якщо особа, яка подає заяву по справі, не сплачувала судовий збір за подання позову та посилається на постанову Об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №914/1748/17.

Проте, як вбачається зі змісту вказаної постанови, Об'єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зробила висновок, що позивач у справі №914/1748/17 про відшкодування шкоди, який звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору також і в разі подання ним апеляційної скарги. Тобто, на підставі положень вказаної статті звільнений від сплати судового збору саме позивач у справі.

Так, відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, положення вказаної статті Закону України «Про судовий збір» також поширюється виключно на позивачів.

Враховуючи зазначене, доводипредставника апелянта Олешко О.М. щодо звільнення від сплати судового збору судом до уваги не приймаються, оскільки у даній справі Державна казначейська служба України є відповідачем, а тому не може бути звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2018 році). Таким чином, апелянту за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно було сплати судовий збір у розмірі 1 057,20 грн. (704,80 грн.*150%).

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 057,20 грн. на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 0024 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору на виконання вищевказаних положень закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику Державної казначейської служби України Олешку Олексію Миколайовичу строк на апеляційне оскарження Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України Олешка Олексія Миколайовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 07 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.А. Кравець