Справа №672/1495/19
Провадження №6/672/22/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 р. м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., представника Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Герасимчука С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городку подання Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області
про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,
ВСТАНОВИВ:
Державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Герасимчук С.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 .
В судовому засіданні в підтвердження свого подання державний виконавець пояснив, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.07.2017 року, у відповідності до якого з нього стягнено на користь кредитної спілки "Суперкредит" 2905 грн. 49 коп. боргу та 1600 грн. судових витрат.
Заслухавши пояснення державного виконавця, вивчивши матеріали подання та надані сторонами докази, суд приходить до такого висновку.
Так, судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.07.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки "Суперкредит" суму боргу 2905 грн. 49 коп., а також 1600 грн. судових витрат.
Дане рішення суду перебуває на виконанні у Городоцькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.
14.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Також, державним виконавцем 18.12.2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника, у відповідності якої накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно.
Крім того, державним виконавцем було здійснено запити у відповідні реєстри та було отримано відповіді, що будь-якого рухомого чи нерухомого майна за боржником не зареєстровано, доходів він не отримує.
Однак, згідно відповіді про перетин боржником державного кордону України від 18.12.2019 року на електронний запит, Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на протязі 2019 року неодноразово перетинав державний кордон України: в`їзд - 22.04.2019, 26.08.2019 року та виїзд 01.02.2019, 17.05.2019, 08.09.2019 року.
Державний виконавець вказує, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду, не вживає будь-яких заходів на його виконання, ігнорує виклики державного виконавці тощо...
Ч.1,3 ст.441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Так, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, передбачає наявність з об`єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.
Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
Суд міг би погодитись із доводами державного виконавця щодо частих поїздок за межі України боржника, що б могло побічно свідчити про наявність у нього відповідних доходів і небажання сплачувати борги за судовим рішенням.
Проте в матеріалах подання відсутні будь-які докази про те, що боржник ОСОБА_1 отримував документи в процесі здійснення виконавчого провадження, що ставить під сумнів сам факт обізнаності боржника з тією обставиною, що таке виконавче провадження існує.
Відсутні й будь-які докази про виклик боржника до державного виконавця, як останній про те стверджував у поданні.
В наданих суду поясненнях державний виконавець сам визнав вищевказані обставини, підтвердив, що ним не перевірялось чи на даний час боржник дійсно залишається зареєстрованим за вказаною у судовому рішенні адресою, проте йому відомо зі слів сусідів, що за вказаною адресою ніхто фактично не проживає. Однак, йому відомо (і це зазначено в рішенні суду) про фактичне місце проживання боржника в іншому населеному пункті.
Отже, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для доведення факту ухилення боржника від виконання судового рішення, а саме не надано суду акт відсутності боржника за зареєстрованим місцем проживання чи за відомою фактичною адресою проживання, докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, докази уникнення боржником явки до державного виконавця тощо...
З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого подання.
Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалював судове рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: