Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6383/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

06.02.2019Придніпровський районний суд міста Черкаси

у складі: головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою Головного управління Національної поліції в Черкаській області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018 Головне управління Національної поліції в Черкаській області (далі ГУНП) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в загальному розмірі 265336,86 грн.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацької Н.М. від 21.08.2018 провадження у справі відкрито. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Призначене судове засідання засідання. Визначено строки для подання заяв по суті справи.

До початку розгляду справи, ухвалою суду від 03.12.2018 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кондрацької Н.М..

13.12.2018 в результаті повторного автоматизованого розподілу справа передана судді Шиповичу В.В.

Ухвалою від 14.12.2018 справа прийнята до розгляду суддею Шиповичем В.В.

Представником відповідачів адвокатом ОСОБА_2 подані клопотання:

- про закриття провадження у справі у звязку із тим, що позовні вимоги ГУНП в Черкаській області підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства;

- про розподіл судових витрат шляхом стягнення із ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 гривень та 20000 гривень відповідно.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала заявлені клопотання, пояснила, що у розглядуваній справі необгрунтовані дії позивача в розумінні ч.5 ст. 142 ЦПК, полягають у предявленні до суду безпідставного позову.

Представник ГУНП при вирішенні клопотання про закриття провадження у справі покладалася на розсуд суду, просила суд врахувати, що юрисдикція спорів щодо відшкодування шкоди/збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом субєкта владних повноважень була неодноразовим предметом розгляду ОСОБА_5 Верховного Суду. У своїй постанові №818//1688/16 від 05.12.2018 ОСОБА_5 Верховного Суду відступила від попередніх правових висновків та визначила, що дана категорія справ підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. При вирішення клопотання про розподіл судових витрат просила врахувати доводи викладені в письмових поясненнях від 05.02.2019 та наголошувала на тому, що позивачем не вчинялося необґрунтованих дій, через які відповідачами було понесено заявлені до стягнення судові витрати.

Суд вислухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи виходить з наступного.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ч. 4 ст. 5 КАС України субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно п. 17 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, - юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом, передбаченим ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

ОСОБА_5 Верховного Суду у своїй Постанові від 05.12.2018 (справа №818/1688/16) визначила, що у випадку зобов'язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов'язків, перед судом обов'язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

При ухваленні Постанові від 05.12.2018 ОСОБА_5 Верховного Суду відступила від висновків, викладених у Постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 03 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 (спори щодо стягнення збитків/відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами цивільного судочинства).

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 перебував на посаді начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області, мав спеціальне звання «підполковник поліції» відповідно (накази від 07.11.2015 №27о/с та від 27.12.2016 № 270 о/с).

Згідно ст. 6, 41 Закону України «Про державну служба» ОСОБА_6 був призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу речового забезпечення управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 10.02.2017 №60 о/с.

Отже і ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перебували на публічній службі.

Позивач в своєму позові посилається на те, що відповідачі перебуваючи на посадах, що відноситься до публічної служби, внаслідок неналежного виконання своїх посадових (функціональних) обовязків відповідачем ОСОБА_4 та неналежного контролю за виконанням покладених на Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення завдань та функцій, з боку керівника управління ОСОБА_3М, завдали значних матеріальних збитків (шкоди) державі в особі ГУНП в Черкаській області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виник спір пов'язаний з питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді публічної служби, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Щодо клопотання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, - у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 38 постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавство про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що у випадку закриття провадження у справі з інших причин аніж відмова позивача від позову, відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є субєктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Закриття провадження по справі це форма закінчення справи без ухвалення рішення. При цьому суд не перевіряє обґрунтованість позову та наявність або відсутність правових підстав для його задоволення.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, повязаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та предявив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Оскільки, такі факти представником відповідача не наведені, а судом вони не встановлені, то суд не вбачає правових підстав передбачених ч. 5 ст. 142 ЦПК України для компенсації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 гривень та 20000 гривень відповідно.

Керуючись ст. 142, 255, 257, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Національної поліції в Черкаській області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, - у звязку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити позивачу, що для вирішення спору він має право, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися із адміністративним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів - адвоката ОСОБА_2 про розподіл судових витрат шляхом стягнення із Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 гривень та 20000 гривень відповідно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_7