САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6573/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірина Валентинівна про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. Заяву обґрунтувала тим, що вона є донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Він постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, тому звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Заява про прийняття спадщини складена нею 26.10.2018 року в присутності приватного нотаріуса ДМНО Новікової Н ОСОБА_5 А. та направлена на адресу приватного нотаріуса Миколаївського МНО Захаренко І.В. Заяву у неї було прийнято, проте нотаріус попередив її, що не зможе видати їй свідоцтво про спадщину за законом, тому що ОСОБА_4 не записаний батьком у свідоцтві про її народження. Як відомо їй з розповідей її батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вони познайомилися у 1991 році у м. Миколаєві. З кінця 1992 року вони почали спільне проживання та ведення спільного господарства: батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у АДРЕСА_2 , мали спільний бюджет, спільне харчування. У червні 1993 року мама завагітніла, батько було відомо про її вагітність і він визнавав своє батьківство. У січні 1994 року мама поїхала до свої батьків у м. Новий Буг Миколаївської області, де ІНФОРМАЦІЯ_3 народила її. Тому в її свідоцтві про народження вказане місце народження АДРЕСА_3 Миколаївської АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 її народження було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького міського управління юстиції. ЇЇ прізвище, ім`я та по-батькові у Книзі реєстрації народжень було записано зі слів її матері відомості про батька записані за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записані за її вказівкою та відповідно до вимог ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Тому в її свідоцтві про народження в графі батько вказано: ОСОБА_7 . Тобто, прізвище відповідає прізвищу її матері, а ім`я та по-батькові померлому ОСОБА_4 У 1996 році вони із мамою переїхали жити у м. Дніпро, де і проживають до цього часу. Як в період вагітності мами так і в подальшому за свого життя, ОСОБА_4 визнавав себе її батьком. Вона називала ОСОБА_4 батьком і ставилася до нього як до батька, ОСОБА_4 ставився до неї як до доньки. З народження і до його смерті вони перебували у родинних відносинах, спілкувалися, вона майже кожного літа жила у батька, спілкувалася з його рідними братом та сестрами, їх дітьми, разом відпочивали, тобто між ними були сімейні відносини. Батько приймав активну участь у її житті, систематично надавав мамі, а в подальшому і їй, допомогу в утриманні, робив їй подарунки, дарував іграшки, коштові прикраси, давав гроші на придбанні техніки. Вони часто спілкувалися телефоном. Вона також надсилала йому посилки. Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , необхідно їй для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 Просить встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року щодо неї.

03.12.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.51).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання заяву підтримала та пояснила, що її батько ОСОБА_4 помер у 2018 році. У 1993 році її мати ОСОБА_6 завагітніла, а в 1994 році народилася вона, але батьки не перебували у шлюбі. Батько все життя ставився до неї як до доньки. Корисливих мотивів вона ніколи не переслідувала і не тиснула на батька щодо заповіту. Вона надіслала заяву про прийняття спадщини, але прізвище батька було вказано невірним шляхом, тому вона звернулася до суду і просила задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про місце, дату та час судового засідання, причини неявки суду невідомі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заяву ОСОБА_1 вважає обґрунтованою, а вимоги такими, що підлягають задоволенню, просила заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заінтересована особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко І.В. в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася заявниця ОСОБА_1 ..

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 в графі батько записано « ОСОБА_7 » (а.с.13).

На момент народження ОСОБА_1 , батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому в державна реєстрація народження ОСОБА_1 була проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6 від 03.04.2019 року (а.с.138-139).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2018 року, актовий запис №1440 (а.с.7).

ОСОБА_4 не подав за життя в органи реєстрації цивільного стану заяви про реєстрацію свого батьківства.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 Вони з ними познайомились у 1991 році, у них були відносини, вони більше року проживали разом, але в шлюбі не перебували. В 1994 році вони пішла в декрет і поїхала до своїх батьків у м. Новий Буг. ОСОБА_4 не переїхав разом з нею. При реєстрації дитини, вона записала його прізвище, як ОСОБА_8 . ОСОБА_4 не відмовлявся від дитини. В 1996 році вона переїхала в м. Дніпро та того ж року приїздила до нього в м. Миколаїв.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_1 є її племінницею, їй відомо, що її рідний брат ОСОБА_4 жив з дівчиною ОСОБА_10 , вона від нього завагітніла, а потім поїхала до своїх батьків, але зв`язок вони завжди підтримували. ОСОБА_4 офіційно не оформив своє батьківство відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він хворів, але доньку він визнавав. У нього ще є старша донька. Він завжди договорив, що ОСОБА_1 його донька, вони її визнавали завжди та спілкувалися.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона знайома з ОСОБА_1 та її матір`ю, їй відомо про те, що її рідний брат ОСОБА_4 жив разом з ОСОБА_10 , а потім вона поїхала до своїх батьків і там народила доньку ОСОБА_1 Вони родичалися та приїздили в гості до них. ОСОБА_4 не оформив своє батьківство, тому що ОСОБА_12 записала дочці своє прізвище, але доньку він визнавав, вони спілкувалися та родичалися.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду показав, що ОСОБА_1 є його двоюрідною сестрою, чому ОСОБА_4 не оформив свого батьківства відносно доньки, він не знає, можливо не встиг оформити за життя, але доньку він визнавав. Вона періодично влітку приїздила до батька.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України).

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків,які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_4 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.128, 130 СК України, ст.53 КпШС України, ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Захаренко Ірина Валентинівна ( АДРЕСА_7 ) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев