ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7235/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/189/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Позняк О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Чернігівська міська рада,

відповідач - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 29 жовтня 2018 року (повний текст рішення складений 29 жовтня 2018 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради та Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради щодо нездійснення компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг, наданих КП "Чернігівводоканал" і ПАТ "Облтеплокомуненерго", які перевищують соціальні нормативи, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 "Про встановлення додаткових державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування"; стягнути з відповідачів на її користь 4258 грн. 64 коп. в якості компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг, які нараховані на підставі рішень виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.04.2014 № 112 та від 20.04.2017 № 181 і фактично сплачено за період з 01.11.2016 по 27.03.2017 включно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо нездійснення компенсації ОСОБА_2 додаткових витрат у сумі 4258 грн. 64 коп. на оплату житлово-комунальних послуг, наданих КП "Чернігівводоканал" і ПАТ "Облтеплокомуненерго", які перевищують соціальні нормативи, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 "Про встановлення додаткових державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування". Зобов'язано Чернігівську міську раду протягом одного місяця від дня набрання цим рішенням законної сили, ухвалити рішення про виділення Управлінню житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради з місцевого бюджету 4258 грн. 64 коп. для компенсації ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Зобов'язано Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради виплатити ОСОБА_2 4258 грн. 64 коп. в якості компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг - протягом 5 банківських днів від дня їх фактичного надходження з місцевого бюджету. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Чернігівської міської ради в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції є незаконним, таким, що грубо порушує норми матеріального права та спотворює застосування цивільного законодавства в галузі соціальних прав.

Чернігівська міська рада зазначає, що судом першої інстанції не враховано всі доводи, викладені у відзиві, доповненнях до відзиву, відзиві на заяву про зміну позовних вимог, запереченнях на відповідь на відзив відповідача. Підставами для відмови в задоволенні позову є: відсутність повноважень Чернігівської міської ради здійснювати компенсацію; відсутність переданих фінансових ресурсів відповідно до ч.2 ст.67 Закону України "Про місцеве самоврядування"; врахування дати набрання законної сили постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2016 р. №803 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. №409 і від 23 серпня 2016 р. №534" саме з 16.11.2016 та принципу дії нормативних актів у часі; додержання принципів здійснення діяльності у порядку, у спосіб та у межах повноважень, встановлених законами України.

Також Чернігівська міська рада звертає увагу апеляційного суду на те, що судом першої інстанції не досліджені надані позивачем розрахунки, в яких наявні помилки. Так, в розрахунку зазначено, що за листопад 2016 року різниця складає 156,83 грн. Проте, оскільки постанова КМУ від 11.11.2016 №803, якою внесено зміни до постанови КМУ №409, набула чинності з 16.11.2016, сума компенсації за водопостачання має бути 156,83:15 днів = 78,42 грн., а сума компенсації за постачання гарячої води має бути 67,63:15 днів = 33,82 грн. В травні 2017 року та в серпні 2017 року зменшено суму за аварійне відключення постачання гарячої води - на 47,67 грн. та 28,60 грн. відповідно. Це не було враховано позивачем та судом. Крім того, 27.03.2018 року позивачем було встановлено лічильники води, але в розрахунку не враховано кількість днів користування водою без лічильників - фактично 27 днів, а не 31 день, як зазначено в розрахунку.

Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради подано відзив на апеляційну скаргу Чернігівської міської ради, в якому Управління підтримує позицію Чернігівської міської ради. Зазначають, що до їх повноважень не відноситься питання будь-яких компенсацій. Рішенням Чернігівської міської ради від 30 листопада 2016 року №13/VII-23 "Про міський бюджет на 2017 рік" Управлінню були виділені кошти з міського бюджету для реалізації вже створених та затверджених Програм, сфера яких відноситься до повноважень Управління. Звертають увагу суду на те, що Управлінню Чернігівською міською радою виділялися кошти з міського бюджету для здійснення компенсацій додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин Управління просить задовольнити апеляційну скаргу повністю та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача Чернігівської міської ради Кулешової М.А., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, зважаючи на таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і як соціально незахищена особа в період з листопада 2014 року по січень 2018 року отримувала субсидію на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 12-20).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 "Про встановлення додаткових державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування" визначені соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком.

Рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 14.04.2014 № 112 та від 20.04.2017 № 181 затверджено норми витрат води, які перевищують нормативи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409, що потягнуло за собою додаткове нарахування позивачу ОСОБА_2 платежів за водопостачання та водовідведення у КП «Чернігівводоканал» та за постачання гарячої води у ПАТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.11.2016 по 27.03.2017 - дату встановлення лічильників. Вказані витрати не покривала надана позивачу субсидія на оплату житлово-комунальних послуг саме внаслідок затвердження вказаними рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради норм витрат води, перевищують нормативи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409.

Пунктом 3-1 постанови КМУ № 409 установлено, що в разі затвердження органами місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг, що перевищують соціальні нормативи, визначені підпунктами 2-4 пункту 3 цієї постанови, компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води здійснюється за рахунок місцевих бюджетів. Цей пункт не застосовується до громадян, які відмовилися від встановлення приладів обліку за рахунок місцевих бюджетів або підприємств - виробників/виконавців послуг, що підтверджено документально.

По справі встановлено, що лічильники води позивачу було встановлено 27.03.2018.

За наданим суду позивачем ОСОБА_2 розрахунком, її додаткові витрати за період з 01.11.2016 по 27.03.2017 складається з: 1540 грн. 11 коп., які сплачено нею на користь КП "Чернігівводоканал", і 2718 грн. 53 коп., які сплачено на користь ПАТ "Облтеплокомуненерго", а всього 4258 грн. 64 коп. (а.с. 4, 5, 8-11),

30.01.2018 ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського міського голови із заявою, в якій просила компенсувати їй понесені витрати за рахунок коштів місцевого бюджету (а.с. 6, 7). Подану заяву було переадресовано для розгляду по суті КП "Чернігівводоканал", який листом від 12.02.2018 повідомив про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що відповідні видатки не передбачені міським бюджетом (а.с. 8).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від серпня 2014 р. № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування" встановлено, що в разі затвердження органами місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг, що перевищують соціальні нормативи, визначені підпунктами 2-4 пункту 3 цієї постанови, компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

Оскільки норм витрат води, які перевищують нормативи, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409, були встановлені рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування позивачу ОСОБА_2 понесених витрат за рахунок місцевого бюджету міста Чернігова.

Відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення від відшкодування таких витрат, передбаченого пунктом 3-2 постанови КМУ № 409.

Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради є органом управління Чернігівської міської ради, є головним розпорядником бюджетних коштів і відповідно до ст.75 Бюджетного Кодексу України має організувати розроблення бюджетних запитів, які мають містити всю інформацію, необхідну для аналізу показників проекту місцевого бюджету для подання місцевим фінансовим органам.

З долученого до матеріалів справи рішення Чернігівської міської ради №16/VII-8 від 28.02.2017 року, яким затверджено Програму встановлення засобів обліку гарячого та холодного водопостачання мешканцям міста Чернігова на 2017-2020 роки вбачається, що Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради було розробником даної програми, яка затверджена на виконання вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. № 409. Зі змісту вказаної Програми вбачається, що Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради аналізувало ситуацію (розділ З Програми), нарахування комунальними підприємствами громадянам, що отримують субсидію, платежів за рішеннями Чернігівської міської ради, які перевищують соціальні нормативи, встановлені Постановою КМУ №409 і розрахувало, що у зв'язку з необхідністю такої компенсації щорічні втрати міського бюджету можуть скласти 24 млн. грн. Але при цьому не було вжито жодних дій, направлених на розроблення механізму (Програми) компенсації громадянам таких додаткових витрат та виділення відповідних коштів місцевого бюджету на дані цілі.

Проте, апеляційний суд знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги Чернігівської міської ради в частині наявності неточностей в наданому позивачем розрахунку компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Так, в розрахунку зазначено, що за листопад 2016 року сума компенсації має складати 156,83 грн. Проте, оскільки постанова КМУ від 11.11.2016 №803, якою внесено зміни до постанови КМУ №409, набула чинності з 16.11.2016, сума компенсації за водопостачання має бути не за повний місяць, а за 15 днів: 156,83 : 30днів х15 днів = 78,42 грн., а сума компенсації за постачання гарячої води має бути 67,63 : 30 днів х15 днів = 33,82 грн.

В травні 2017 року та в серпні 2017 року було зменшено суму до сплати за надані ПАТ "Облтеплокомуненерго" послуги через аварійне відключення гарячої води - на 47,67 грн. та 28,60 грн. відповідно, що підтверджується копією розрахунку боргу (а.с.11). Таким чином, сума компенсації за постачання гарячої води за травень 2017 року становить 109,16 грн. (156,83 грн. - 47,67 грн.), а за серпень 2017 року - 128,23 грн. (156,83 грн. - 28,60 грн.).

Крім того, 27.03.2018 позивачу було встановлено лічильники води, тому в березні 2017 року кількість днів користування водою без лічильників становить 27 днів, а отже, за березень 2018 року компенсація за постачання гарячої води становить 121,28 грн. (139,25 грн. : 31 день х 27 днів), а компенсація за водопостачання та водовідведення - 66,44 грн. (76,28 грн. : 31 день х 27 днів).

Таким чином, за період з 16 листопада 2016 року по 27 березня 2018 року сума компенсації за постачання гарячої води складає 2545,88 грн., а сума компенсації за водопостачання та водовідведення - 1496,46 грн., а всього - 4042, 34 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга Чернігівської міської ради підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначеного судом першої інстанції розміру належної ОСОБА_2 компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Керуючись статтями 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.4, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2018 року змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради щодо нездійснення компенсації ОСОБА_2 додаткових витрат у сумі 4042 грн. 34 коп. на оплату житлово-комунальних послуг, наданих КП "Чернігівводоканал" і ПАТ "Облтеплокомуненерго", які перевищують соціальні нормативи, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 "Про встановлення додаткових державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування".

Зобов'язати Чернігівську міську раду (місце знаходження: м. Чернігів, вул. Магістратська, 7) протягом одного місяця від дня набрання цим рішенням законної сили, ухвалити рішення про виділення Управлінню житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради з місцевого бюджету 4042 грн. 34 коп. для компенсації ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (місце фактичного знаходження: м. Чернігів, вул. Реміснича, 19; ) виплатити ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) 4042 грн. 34 коп. в якості компенсації додаткових витрат на оплату житлово-комунальних послуг - протягом 5 банківських днів від дня їх фактичного надходження з місцевого бюджету.

У задоволенні решти вимог відмовити."

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 11 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: