Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1259/18
У Х В А Л А

02 квітня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.

розглянувши цивільну справу за поданням приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань,-

встановив:

Приватний виконавець ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2, 27.12.1978р.н., до виконання нею зобов'язань, покладених згідно рішення суду.

В обґрунтування доводів подання зазначає, що на виконанні знаходиться виконавче провадження 57003838 з виконання виконавчого листа № 2/711/829/18 виданого 25.06.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №899/06-034-468 від 03.07.2007р. в сумі 15283,44 доларів США.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Державний виконавець, боржник та представник стягувача в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду подання були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши подання та додані до нього письмові докази, суд встановив обставини та прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця ОСОБА_1 перебуває на виконанні виконавче провадження 57003838 з виконання виконавчого листа у справі за №2/711/829/18 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 25.06.2018р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту№899/06-034-468 від 03.07.2007р. в сумі 15283,44 доларів США.

Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

В ході виконання вищезазначеного виконавчого листа, приватним виконавцем вжито заходів щодо розшуку майна належного боржнику на праві власності шляхом направлення відповідних запитів до реєструючих право власності установ.

Так, під час виконання, приватним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити до ТСЦ МВС 7141 в місті Черкаси та ГУ Держгеокадастру у Черкаській області майно належне боржнику на праві приватної власності відсутнє.

Станом на 13.03.2019р. за боржником не зареєстровано іншого нерухомого майна.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 11.02.2019р. боржник ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FC №192905, виданого 12.02.2016р.

Як зазначає приватний виконавець, ним 28.02.2019 на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак божник ОСОБА_2 на виклик не зявилася, про причину неявки не повідомила.

Проте, підтвердження про отримання божником даного виклику суду приватним виконавцем не було надано.

Крім того, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що боржнику взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження та вчинених виконавцем заходів з його примусового виконання, як то передбачено ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до частини першої статті 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржнику відомо відкриття виконавчого провадження №57003838 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2/711/829/18 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 25.06.2018р. та про те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Таким чином доказів про те, що ОСОБА_2, має можливість ухилитися від виконання своїх обовязків по виконанню рішення суду шляхом виїзду за межі України, не надано, а тому підстав для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України немає.

За таких обставин у задоволені подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзд громадян України», п. 2 Указу Президента «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року, п.8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 441 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_3