ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Харків

справа №644/6452/16-ц

провадження № 22-ц/818/143/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 січня 2017 року, ухвалене в складі судді Горчакової О.І., -

у с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 2 жовтня 2009 року він передав відповідачу грошові кошти в сумі 3615 доларів США, а останній зобов'язався продати належні йому 33,3% у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «НВЦ Технологія ЛГМ». Отримавши кошти, ОСОБА_3 угоду купівлі-продажу не уклав, а 01 листопада 2013 року подав заяву про вихід зі складу учасників товариства та про проведення з ним розрахунку шляхом виплати вартості частки у статутному капіталі товариства та частки прибутку, одержаного товариством у поточному році до дати виходу учасника.

Посилаючись на те, що з 4 листопада 2013 року ОСОБА_3 вийшов зі складу учасників товариства й не має можливості виконати свої зобов'язання щодо передачі своєї частки в статутному капіталі вказаного товариства, ОСОБА_1 просив на підставі ст. 1212 ЦК України стягнути з ОСОБА_3 3615 доларів США, що еквівалентно 89709,87 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначив, що факт отримання коштів відповідачем не заперечується, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених ст. 1212 ЦК України підстав для задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 02 жовтня 2009 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3615 доларів США, а останній зобов'язався продати належні йому 33,3% у статутному капіталі ТОВ НВЦ Технологія ЛГМ».

01 листопада 2013 року ОСОБА_3 подав заяву про вихід зі складу учасників товариства та про проведення з ним розрахунку шляхом виплати вартості частки у статутному капіталі товариства та частки прибутку, одержаного товариством у поточному році до дати виходу учасника.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оформлений у вигляді простої розписки договір купівлі-продажу корпоративних прав не породжує юридичних наслідків.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону адміністративного акта правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Для виникнення зобов'язання , передбаченого ст..1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 04 квітня 2016 року, частково був задоволений позов ОСОБА_3 до ТОВ «НВЦ ЄТМ» про стягнення вартості частини майна, пропорційно частці у статутному капіталі товариства. З ТОВ «НВЦ ЄТМ» на користь ОСОБА_3 стягнуто вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства, в сумі 79982,66 грн, інфляційні втрати в сумі 36951,99 грн та 3% річних в сумі 1978,75 грн.

Вказаним рішенням було надано правову оцінку розписці від 02 жовтня 2009 року, на підставі якої ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3615 доларів США.

Так, господарський суд дійшов висновку про те, що вказана розписка не може бути визнана ані договором купівлі-продажу корпоративних прав, ані договором позики, тобто відносини сторін не є договірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що 02 жовтня 2009 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти, про що було складено розпису, за змістом якої позивач передав відповідачу 3615 доларів США в рахунок продажу відповідачем корпоративних прав 33,3% ТОВ «НВЙ Технологія ЛГМ».

Зазначений факт відповідачем не заперечується.

Таким чином, права позивача, який є власником грошових коштів підлягають захисту шляхом задоволення позову до відповідача з використанням правового механізму, встановленого ст. 1212 ЦК України, оскільки наявні правові відносини речово-правового характеру безпосередньо між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Оскільки порушення норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1883,91 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 384, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 січня 2017 року скасувати, прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) 89709 (вісімдесят дев'ять тисяч сімсот дев'ять) гривень 87 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 1883,91 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 січня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова