ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/17973/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4745/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря-Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 17 січня 2019 року (одноособово суддею Коблової О.Д.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги та відзив на скаргу

У жовтні 2018 року до суду звернувся зі скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. не чинними під час опису та арешту його майна, а саме: кв. АДРЕСА_1 , та про зобов`язання приватного виконавця скасувати постанову від 04 жовтня 2018 року про опис та арешт вищевказаної квартири.

Відповідно до ст.433 ЦПК України просив поновити строк на оскарження.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 04 жовтня 2018 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт вищевказаної квартири, яка є не чинної та не відповідала вимогам ст.ст.3,4,11,12,18,24,25,27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець :

-не перевірив повноваження представника ПАТ «Дельта Банк», довіреність якого не була засвідчена належним чином;

-виконавчий лист, виданий судом, не містив дату його видачі, а дописка у виконавчому листі належним чином не засвідчена і невідомо ким і якою особою вона зроблена;

-строк пред`явлення виконавчого листа зазначений до 26 жовтня 2014 року, але з часу постановлення рішення суду до видачі виконавчого листа минуло більше семи років. Між тим , загальний строк позовної давності встановлено три роки;

- заборгованість перед ПАТ «Укрсіббанк» була погашена в зв`язку з чим банк не звертався до суду про видачу виконавчого листа ( а.с.1-3).

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій скаргу підтримав, просив розглянути її у його відсутність.

Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд скарги належним чином, надав відзив.

У відзиві на скаргу приватний виконавець посилався на те, що 04 жовтня 2018 року ним винесена постанова про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , а саме: кв. АДРЕСА_1 . Однак 11 січня 2019 року за його постановою виконавче провадження № 56669476 було закінчено на підставі заяви боржника, арешти накладені по виконавчому провадженні знято. Копія постанови направлена сторонам по справі.

Зазначив, що рішення суду було скасоване після відкриття виконавчого провадження, про що виконавець дізнався пізніше, із заяви боржника, що зумовило подальше закінчення виконавчого провадження та зняття арешту, тобто обставини за якими подана скарга ОСОБА_2 ним були усуненні (а.с.25-26).

Короткий зміст судового рішення першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 17 січня 2019 року скарга задоволена.

Визнано дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_1 , не чинними.

Зобов`язано приватного виконавця Притуляка В.М. скасувати постанову від 04 жовтня 2018 року про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Судове рішення мотивовано тим, що 04 жовтня 2018 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , а саме: кв. АДРЕСА_1 , яка після винесення постанови від 11 січня 2019 року про закінчення виконавчого провадження не була скасована виконавцем, а тому скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню (а.с.38-40).

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу

В апеляційній скарзі приватний виконавець Притуляк В.М. просить ухвалу суду скасувати, у скарзі відмовити. Справу просить розглянути у відкритому судовому засіданні за участю його або його представника.

Неправильність ухвали суду мотивовано порушенням судом першої інстанції норм процесуального права , що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, апелянт, крім доводів, що містяться у відзиві, зазначив, що його дії відповідають вимогами Закону України «Про виконавче провадження», оскільки підстави для закриття виконавчого провадження з`явилися після накладення арешту і подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 29 грудня 2017 року. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року (справа № 1519/2-1141/11, провадження № 22-ц/785/6451/18) скасовано ухвалу від 29 грудня 2017 року, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. На момент винесення постанови 04 жовтня 2018 рокуніяких порушень з боку приватного виконавця не було(а.с.84-85).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.447 ЦПК України та згідно ст. 74Закону України « Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2, 3 ст.451 ЦПК України).

Як вбачається з постанови апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року, 04 березня 2010 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулись до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що 14 лютого 2007 року та 12 квітня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого стало Публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «УкрСиббанк», були укладені договори про надання споживчого кредиту в розмірі, відповідно 98517 швейцарських франків та 148 500 швейцарських франків. Строки договорів зазначені відповідно до 14 лютого 2028 року та 12 квітня 2028 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитних договорів укладені договори поруки та іпотечні договори, предметом яких є кв. АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 та кв. АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов до ПАТ «УкрСоцбанк» про визнання кредитних договорів недійсними і стягнення моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09 червня 2011 року (справа №1519/2-1141/11) позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволено частково, у зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання кредитних договорів недійсними відмовлено.

Додатковим рішенням цього суду від 25 червня 2011 року (справа №1519/2-1141/11) у позові ОСОБА_2 про стягнення на його користь моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

19 грудня 2017 року представник ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заяву про заміну стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ«Дельта Банк», та поновлення ПАТ «Дельта Банк» строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 1519/2-1141/11.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29 грудня 2017 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача по виконанню вищевказаного рішення суду та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 12 липня 2018 року ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 29 грудня 2017 року, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 29 грудня 2017 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16 квітня 2019 року заява ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволено частково.

Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у справі № 1519/2-1141/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним.

У заяві про поновлення строку до пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовлено, в зв`язку з пропуском строку пред`явлення до виконання.

На теперішній час ухвала від 16 квітня 2019 року оскаржується в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, на час винесення постанови від 04 жовтня 2018 року про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 приватному виконавцю не було відомо про постанову апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року, яка скасувала ухвалу від29 грудня 2017 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому приватний виконавець під час опису та арешту майна 04 жовтня 2018 року діяв в межах своїх повноважень згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, скасування апеляційним судом ухвали від 29 грудня 2017 року не є підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки справа за заявою ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку до пред`явлення виконавчих листів до виконання направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції та розглянута судом по суті лише 16 квітня 2019 року. На теперішній час судове рішення від 16 квітня 2019 року не вступило в закону силу та оскаржується в апеляційному порядку.

В апеляційної скарзі приватний виконавець Притуляк В.М. посилається на те, що 25 червня 2018 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 солідарно суму заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2007 року в розмірі 826561,91 грн., за кредитним договором від 12 квітня 2007 року в розмірі 1288336,87 грн., а всього 2114898,78 грн. 25 червня 2018 року ним відкрито виконавче провадження №56669476. 04 жовтня 2018 року ним описано та накладено арешт на кв. АДРЕСА_1 (а.с.84-85 ).

Заявник посилається про те, що рішення суду виконано, однак під час опису та арешту майна, а також під час розгляду скарги заявника в суді першої інстанції боржник не надав належних та допустимих доказів про виконання рішення суду від 09 червня 2011 року.

11 січня 2019 року за постановою приватного виконавця виконавче провадження № 56669476 закінчено, арешти накладені по виконавчому провадженні знято. Підставою для закінчення виконавчого провадження була заяваОСОБА_5 від 26 грудня 2018 року, який надав її після розгляду справи в апеляційному суді 18 грудня 2018 року, надавши приватному виконавцю копію ухвали апеляційного суду (а.с.27,47,49-50).

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження закінчено за постановою приватного виконавця від 11 січня 2019 року на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, підстав для закінчення виконавчого провадження за п. 5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у приватного виконавця не було, оскільки заява ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання розглянута судом по суті лише 16 квітня 2019 року, тобто після винесення постанови 04 жовтня 2018 року та постанови від 11 січня 2019 року про закінчення виконавчого провадження.

Тому правові підстави для визнання дій приватного виконавця не чинними та скасування постанови від 04 жовтня 2018 року відсутні.

Висновки суду першої інстанції про скасування постанови від 04 жовтня 2018 рокусуперечать постанові приватного виконавця від 11 січня 2019 року про закінчення виконавчого провадження, тому доводи ОСОБА_5 про незаконність постанови до уваги не приймаються, враховуючи викладені обставини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана в даній справі ухвала про задоволення скарги ОСОБА_5 постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а викладені у ній висновки не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 17 січня 2019 року скасувати.

У скарзі ОСОБА_2 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді: