Справа № 2-784/09
Провадження № 22-ц/801/60/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Овсюк Є.М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
УХВАЛА

06 лютого 2019 рокуСправа № 2-784/09м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Денишенко Т.О.

при секретарі Богацькій О.М.

розглянувши питання про застосування заходів процесуального примусу до заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 у справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення суми простроченої заборгованості ,-

В с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.03.2009 року було задоволено позов прокурора Ленінського району м. ,ОСОБА_3 про стягнення суми простроченої заборгованості в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» через філію Вінницького міського відділення №8672 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення суми простроченої заборгованості .Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 заборгованість в сумі 102354,11 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 30 грн.

11.09.2018 року ОСОБА_3 подав до м Вінницького міського суду заяву, в якій просив видати йому копію рішення суду у даній справі ,яке направити йому поштою на а/с 8128.

Листом Вінницького міського суду від 27.09.2018 року на а/с 8128 була направлена копія рішення суду .

05.11.2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення суду від 27.03.2009 року ,яка була залишена без руху ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.11.2018 року через несплату судового збору та за відсутності даних про причини пропуску строку апеляційного оскарження.

У заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_3 вказав, що рішення у справі приймалось без його участі ,рішення суду поштою він не отримував .

Відповідно до п.2 ч.2 ст.356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені мають бути зазначені, зокрема, повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу; місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Як вбачається з матеріалів справи ,подаючи апеляційну скаргу, та маючи відповідно до ст.356 ЦПК обов'язок зазначати у ній адресу свого місця проживання чи перебування , заявник апеляційної скарги ОСОБА_6 вказав, наряду з адресою свого місця проживання , номер поштової абонентської скриньки для листування №8128 (а.с.103) , який , як виявилось, належить не йому .Адреси місця свого перебування ОСОБА_6 не зазначив.

Однак , судові повістки, направлені за вказаною ОСОБА_6 адресою місця його проживання повертались поштою без вручення за закінченням терміну зберігання, а номер абонентської скриньки вказаний ним для листування, належить представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_8 (а.с.103), у якого на час подачі апеляційної скарги відсутні повноваження представляти інтереси ОСОБА_3

ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_6 перебуває за кордоном і відсутність у нього на час розгляду справи повноважень представляти інтереси останнього.

Зазначене дає підстави вважати, що ОСОБА_6 за вказаним ним місцем проживання він не проживає, а своє місце перебування він у апеляційній скарзі не зазначив.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В результаті недобросовісного користування заявником скарги своїми процесуальними правами судові повістки повертались, як невручені ОСОБА_3 .,а направлена на ім'я ОСОБА_3 на а/с та отримана ОСОБА_8 судова повістка (а.с.114) ,не дає підстави вважати її врученою ОСОБА_3 та приводить до затягування та неможливості розглянути справу.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_8, не маючи жодних повноважень представника сторін у даній справі , ознайомлювався в червні 2018 року у Вінницькому міському суді з даною справою. ОСОБА_3, подаючи апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.03.2009 року ,зазначив, що дізнався про рішення суду та його зміст лише в 2018 році.

Разом з тим, як вбачається з направлених ВАТ «Державний ощадний банк України» до апеляційного суду відзиву та документів до нього, оскаржуване ОСОБА_3 рішення суду від 27.03.2009 року про солідарне стягнення з нього 102 354,11 грн. перебувало на виконанні у Вишенському відділі ДВС Вінницького МУЮ з липня 2009 року(а.с.134) В процесі його виконання був описаний і арештований належний ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1 та обмежено право користування ним. ОСОБА_3 являвся відповідачем у справі за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на заначений автомобіль та виключення його з акту опису та арешту, направляв до суду, що розглядав цю справу заяву про розгляд справи у його відсутність, а отже не міг не знати про рішення суду та його зміст, яке на той час не оскаржував .

Крім того ,зазначивши, що повний текст рішення він отримав лише 04.10.2018 року і не вказуючи про свою обізнаність із існуванням даного рішення більш як 9 років ,привів неправильного сприйняття та оцінки Вінницьким апеляційним судом обставин ,що слугують підставами для поновлення йому строку апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.03.2009 року про стягнення на користь ВАТ «Державний ощадний банк» грошових коштів.

Згідно з ч ч.2,4 ст.44 ЦПК залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Проаналізувавши зазначене в сукупності, Вінницький апеляційний суд в складі колегії дійшов висновку, що заявник апеляційної скарги ОСОБА_6 недобросовісно користувався та зловживав своїми процесуальними правами, свідомо замовчуючи дійсні обставини щодо підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення ,що набрало законної сили більш ніж 9 років тому, а також не вказування свого дійсного місця перебування, зазначаючи замість нього абонентську скриньку , що належить іншій особі ,що приводить до безпідставного затягування ,перешкоджання та порушення строків розгляду справи апеляційним судом .

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно ст.144 ЦПК заходами процесуального примусу є:1) попередження;2) видалення із залу судового засідання;3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;4) привід;5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням викладеного ,Вінницький апеляційний суд вважає необхідним застосувати до заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 захід процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1 неоподаткованого мінімуму - 1853 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 143, 144 ЦПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в :

Застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму, стягнувши з ОСОБА_3 1853 грн. в дохід державного бюджету.

Дані учасника справи:

ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Денишенко Т.О.

Оніщук В.В.

Згідно з оригіналом

Суддя Копаничук С.Г.