Справа №339/278/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Гончар Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 18 березня 2015 року, в якому народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на час одруження відповідач був громадянином ОСОБА_5 , але в 2019 році став громадянином України та отримав паспорт у вигляді ІД- картки.

В останні роки стосунки погіршилися внаслідок неправильної поведінки відповідача у сім`ї, він виявився ревнивим і на цьому грунті проявляв агресію щодо неї, забороняв спілкуватися з подругами, постійно обманював. Виявилися різні характери і уподобання, що унеможливлює подальше сімейне життя, стало нестерним життям. Про намір розірвати шлюб відповідач знає, але відноситься байдуже. Скандали відбуваються в присутності спільної дочки та дочки від першого шлюбу. Такі відносини травмують дітей, наміру проживати надалі не має, шлюб існує формально. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам, просить не надавати строк на примирення.

07 жовтня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи допитаною в якості свідка, підтвердила, що відповідач ревнує її, на цьому грунті проявляв агресію щодо неї, забороняв спілкуватися з подругами, постійно обманював. Примирення з відповідачем неможливе, оскільки період шлюбу з ним був нестерпним, не тільки для неї, а й для спільної дитини та дитини від першого шлюбу. Часті скандали спричиняють душевні страждання не тільки їй, але й дітям, які відчувають страх, коли бачать відповідача. Діти від постійних стресів та переживань знервовані, хворіють та погано сплять, зриваючись вночі.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.37-38,44-45,57-58).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, в якості свідка, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 18 березня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №345 (а.с.5).

Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідач є громадянином України, згідно Указу Президента України від 22 квітня 2019 року (а.с.64).

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом, поновлювати наміру їх не мають.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки поведінка відповідача негативно впливає не тільки на її психологічний стан, але й дітей .

Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем через його поведінку, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні з матір`ю.

Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В даному спорі встановлено, що позивач, звернувшись до суду із захистом порушеного права, сплатила судовий збір 768. 40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Окрім того, позивач подала розрахунок вартості за надані послуги, які вона понесла у зв`язку з наданням правової допомоги адвокатом Дуткевич ОСОБА_6 в розмірі 3000 грн.

Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, з наданого позивачем акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що такі послуги, як складання позовної заяви, консультація, витребування доказів, вивчення документів, правової бази, участь в розгляді справи надавались загальною тривалістю 180 хвилин, тобто 3 години (а.с.8-9).

Однак, з позовної заяви вбачається, що вона викладена всього на на одній сторінці, до суду подано незначну кількість копій документів (5 копій), адвокат брав участь в судових засіданнях, що тривали всього 48 хв., підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, що свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Окрім того, в підготовчому засіданні позивач вказала, що за послуги адвоката оплатила 700 грн., а не 3000 грн., як вказано в розрахунку вартості за надані послуги.

При таких обставинах, судові витрати підлягають до задоволення в сумі 1468,40 грн. ( 700+768. 40).

На підставі наведеного ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 18 березня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №345 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживанні з матір"ю ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_9 ".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1468 (одна тисяча чотириста шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1

ОСОБА_3 - місце проживання АДРЕСА_2

Дата складання повного тексту рішення - 24 грудня 2019 року.

Суддя Головенко О.С.