ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5655/15-ц

провадження № 22-ц/4809/1574/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року, у складі головуючого Галагана О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання та на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, допустити негайне виконання, в межах місячного платежу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.08.2015 року і продовжуючи до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) починаючи стягнення з 04.08.2015 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення двадцяти трьох років в залежності яка подія настане раніше.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, у зв`язку із порушенням норм процесуального права та безпідставністю позовних вимог позивача.

Відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено без його участі, про час та місце розгляду справи належним чином не був повідомлений, судових повісток він не отримував.

Вказує, що матеріально дітей забезпечує, а тому позовні вимоги є надуманими та безпідставними.

Вважає, що оскаржуване рішення ущемляє його права та створює обмеження, які передбачені законодавством щодо осіб стосовно яких є виконавчі провадження про стягнення аліментів.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Відзиву від інших учасників справи не надходило.

Справу призначено до розгляду, про дату час та місце розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення позивача, яка просила відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції послався на їх обґрунтованість.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2015 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

За період шлюбу у них народилися діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що дочка ОСОБА_6 є неповнолітньою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст.181 СК України).

За домовленістю дочка проживає разом з матір`ю (позивачем).

Згідно ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання .

Вимога позивача про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є обгрнутованою, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в цій частині.

Колегія судів, погоджується із таким висновком.

Крім того встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Згідно довідки Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого № 09-793 від 06.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 є студентом даного навчального закладу (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.

Отже, суд першої інстанції належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 180, 182,183,191, 198, 199, 200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що неповнолітня донька сторін та їх повнолітній син у зв`язку із продовженням навчання потребують матеріальної допомоги, навівши обґрунтований розмір аліментів, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан, фактичну спроможність відповідача надавати допомогу на неповнолітню доньку та повнолітнього сина, щомісячно.

Статтею 189 СК України визначено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач матеріально забезпечує дітей, а тому позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на їх утримання є безпідставними.

Проте, відповідач жодного письмового доказу на підтвердження даного доводу не надав.

Крім цього, добровільна матеріальна допомога з боку одного із батьків не позбавляє іншого із яким проживають діти звертатися із зазначеним позовом до суду.

Договору із позивачем про сплату аліментів на дітей із визначенням розмірів та строків їх виплати відповідачем не укладалося.

Матеріали справи містять дані про належне повідомлення відповідача, про час і місце розгляду спору (а.с. 13).

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

24.12.2019 складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О. І. Чельник