Справа № 404/3455/19
Номер провадження 2/404/916/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Проскурні О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою зобов`язати зарахувати в якості погашення основного зобов`язання за картковим рахунком «Універсальна GOLD» (номер картки НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) раніше сплачені платежі, що були зараховані Банком на погашення відсотків за користування кредитом, пеню та комісії за видачу готівки на загальну суму 17645,64 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що приблизно у 2014 році (точної дати не пам`ятає) отримав у одному з відділень Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у місті Кропивницькому картку для отримання заробітної плати. Одночасно разом з карткою було видано картку «Універсальна» з встановленим лімітом 4000 грн. При отриманні картки співробітник банку повідомив, що можна користуватись карткою «Універсальна» без будь - якої плати за користування коштами. Усі витрати здійснені з картки будуть автоматично списані з картки для виплати заробітної плати. Також є можливість самостійно через касу банку чи термінали самообслуговування вносити кошти на картку. Жодного договору з відповідачем не підписував. З умовами чи правилами користування карткою «Універсальна» співробітник банку не ознайомлював. Заповнювалась лише анкета - заява про видачу картки для отримання заробітної плати.

В подальшому банк почав самовільно в односторонньому порядку встановлювати проценти за користування грошовими коштами картки «Універсальна» та списувати відсотки за зняття готівки, їх розмір постійно змінювався банком.

Відповідачем також неодноразово в односторонньому порядку підвищувався ліміт картки «Універсальна», який станом на 01 квітня 2019 року становив 20000 грн.

Систематично, кожного місяця, банк списував з картки для виплати заробітної плати певну суму та зараховував на картку «Універсальна». Інколи сплачував рекомендовану відповідачем суму через термінали обслуговування.

Пізніше, детально ознайомившись з розрахунками відповідача дізнався, що Банк нараховує також відсотки за користування коштами, відсотки за зняття коштів, розмір яких встановлено в односторонньому порядку та інколи нараховує пеню. Відповідно до виписок з карткового рахунку списання відсотків банком проводиться з 2016 року.

Ставки за якими банк нараховує відсотки, пеню та інші платежі за користування кредитом не відомі , намагався дізнатись цю інформацію через «Приват- 24».

Вказується, що , за положеннями ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Стверджується, що між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір не укладався , його не було ознайомлено з умовами та/або правилами обслуговування та кредитування, сукупну вартість кредиту, відсоткову ставку, а також іншими умовами.

Згідно виписок з рахунку які доступні в «Приват- 24» з жовтня 2016 року по 01 травень 2019 року банком списано з рахунку грошових коштів: 14996,02 грн відсотків, 150 грн пені та 2499,62 грн відсотків за зняття готівки, а всього на загальну суму 17645,64 грн .

Сума заборгованості яка рахується за картковим рахунком Універсальна GOLD 4149 6293 9405 0710 станом на 03.05.2019 року становить 21325,60 грн.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-1341цс15, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Отже, за відсутністю укладеного кредитного договору між ним та банком, дії відповідача щодо встановлення в односторонньому порядку відсотків, комісій, штрафів є протиправними.

Крім того, такі дії банку не відповідають Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 (п. 3.5) та положенням Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки, відповідачем при видачі картки «Універсальна» введено в оману та не було повідомлено річну відсоткову ставку за кредитом, не ознайомлено з правилами та умовами кредитування, тому просить задовольнити позов повністю.

До судового засідання позивачем надано клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог (а. с. 101,104 ).

Представником відповідача ОСОБА_2 суду надано відзив на позовну заяву з посиланням, що 20.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн (зміна кредитного ліміту 24.04.2014 року до 12 000,00 грн., 04.01.2018 року до 20000,00 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 ознайомився та погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, а також надав згоду, що його заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Виходячи з вимог ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 зазначив, що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та безпідставними. Підписанням кредитного договору від 20.12.2013 року позивач ОСОБА_1 погодився з усіма умовами даного правочину і прийняв на себе зобов`язання щодо його виконання. Отримавши примірник договору, він мав можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, що передбачено п.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак позивач цього не зробив, використовує кредитні кошти на свій розсуд і на час розгляду справи , не скористався правом дострокового погашення кредиту, що передбачено умовами кредитного договору.

Таким чином, кредитний договір укладений у спосіб і у формі, що не суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення.

Отже, за змістом кредитного договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який позивач ОСОБА_1 власноручно підписав, він особисто підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про які зазначено в ч.2 ст.П Закону України «Про захист прав споживачів» та в п.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168. у зв`язку з чим спростовуються доводи позивача з цього приводу.

Таким чином, своїм підписом споживач підтвердив факт про надану йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», про місцезнаходження останнього та інше.

Підписавши кредитний договір про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який складається із заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, ОСОБА_1 приєднався до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його підписом, так як в противному разі вказаний договір вважався б неукладеним. Тобто, з моменту підписання позивачем кредитного договору між ним і банком було укладено договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитодавцем договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту (умов кредитування).

Крім того, укладаючи кредитний договір, сторона з`ясовує, на яких умовах він укладається, а відтак з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін.

Звертає увагу суду і на ту обставину, що позивач добровільно погодився на укладення спірного правочину на встановлених банком умовах і, починаючи з 20.12.2013 року до певного періоду він активно користувався кредитними коштами, сплачував необхідні платежі, що вбачається з виписки (розрахунку заборгованості) з його особового рахунку, не оскаржував договір і не порушував питання про розірвання договору, а отже, не вважав його несправедливим, недійсним тощо, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Судом встановлено наступні факти.

20.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн (зміна кредитного ліміту 24.04.2014 року до 12 000,00 грн., 04.01.2018 року до 20 000,00 грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 ознайомився та погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, а також надав згоду, що його заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами банку складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Виходячи з вимог ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1-3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені нарозсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Суд погоджується з позицією представника відповідача , що відповідно до правових позицій Верховного Суду України, застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та безпідставними. Підписанням кредитного договору від 20.12.2013 року позивач ОСОБА_1 погодився з усіма умовами даного правочину і прийняв на себе зобов`язання щодо його виконання. Отримавши примірник договору, він мав можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, що передбачено п.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак позивач цього не зробив, використовує кредитні кошти на свій розсуд і не скористався правом дострокового погашення кредиту, що передбачено умовами кредитного договору, не ставив питання розірвання договору..

Таким чином, кредитний договір укладений у спосіб і у формі, що не суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення.

Отже, за змістом кредитного договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який позивач ОСОБА_1 власноручно підписав, він особисто підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про які зазначено в ч.2 ст11 Закону України «Про захист прав споживачів» та в п.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168. у зв`язку з чим спростовуються доводи позивача з цього приводу.

Таким чином, своїм підписом споживач підтвердив факт про надану йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», про місцезнаходження останнього та інше.

Підписавши кредитний договір про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який складається із заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, ОСОБА_1 приєднався до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його підписом, так як в противному разі вказаний договір вважався б неукладеним. Тобто, з моменту підписання позивачем кредитного договору між ним і банком було укладено договір в порядку ч.І ст.634 ЦК України шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитодавцем договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту (умов кредитування).

Крім того, укладаючи кредитний договір, сторона з`ясовує, на яких умовах він укладається, а відтак з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін.

Позивач добровільно погодився на укладення вказаного правочину на встановлених банком умовах і, отримавши кредитну картку , починаючи з 20.12.2013 року до певного періоду він активно користувався кредитними коштами, сплачував необхідні платежі, що вбачається з виписки (розрахунку заборгованості) з його особового рахунку, не оскаржував договір і не порушував питання про розірвання договору, а отже, не вважав його несправедливим, недійсним тощо.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 203, 627, 628, 634, 638 ЦК України, ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» ст. ст.134-142,223,263, 265,2684 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН- НОМЕР_3 ) до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, код ЄДРПОУ 14360570) про захист прав споживачів, відмовити повністю.

Судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Повний текст рішення виготовлено 24.12.19 р.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда