Справа № 127/3555/19
Провадження № 2-н/127/50/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., ознайомившись із заявою Міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Київська» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Київська» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у останній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що, стягувачем не додано копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким предявлено вимогу про стягнення грошової заборгованості до боржників.

На вищезазначене, також, звернув увагу в п. 9 Постанови Пленуму від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

А відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд вважає за доцільне розяснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-166, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Міському комунальному підприємству «Управляюча компанія «Київська» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: