У Х В А Л А Справа № 200/17709/13-ц

Провадження № 2/200/252/19

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Калантаєнку Д.В.,

за участі третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи Зяблова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання третьої особи ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по об`єднаній цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває об`єднана цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про встановлення земельного сервітуту.

19 листопада 2019 року до суду надійшло письмове клопотання третьої особи - ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 , що застосовані ухвалою суду від 27 липня 2010 року.

Підстави для задоволення клопотання вказала наступні. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, яким виявив бажання залишити у спадок онуці ОСОБА_4 Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а також три земельні ділянки за вказаною адресою. ОСОБА_4 у визначений законом строк прийняла спадщину, а інші спадкоємці за законом до нотаріуса не звертались та заповіт не оскаржували. ОСОБА_4 має намір вступити у справу як правонаступник позивача, проте, у зв`язку із дією ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року, що постановлена у цій справі, не може отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Так, вказаною ухвалою заборонено КП «ДМБТІ» вчиняти дії із проведення технічної реєстрації нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1 , а також заборонено реєстрацію права власності на це майно, до вирішення спору по суті. Листом від 19 листопада 2019 року приватний нотаріус ДМНО Зєнікова М.С. повідомила ОСОБА_4 про необхідність надання їй відомостей про прийняття рішення судом у справі, в межах якої постановлено ухвалу від 27 липня 2010 року про вжиття заходів забезпечення позову, або прийняття ухвали про скасування вказаних заходів забезпечення позову, оскільки існування не скасованої ухвали суду від 27 липня 2010 року є перешкодою для видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Тобто, існування заходів забезпечення позову у вигляді заборони КП «ДМБТІ» вчиняти певні реєстраційні дії є перепоною в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а отже і перешкодою для вступу у справу правонаступника позивача. Цей захід забезпечення позову втратив свою актуальність, оскільки не дивлячись на встановлену судом в інтересах позивача ОСОБА_2 заборону, відповідач ОСОБА_3 все одно виготовив новий технічний паспорт у вересні 2010 року, а в липні 2014 року КП «ДМБТІ» його було перероблено. Отже, вжитий судом захід забезпечення позову не досяг своєї мети у вигляді унеможливлення внесення змін до технічної документації на належне відповідачу майно. Ризик у вигляді продажу відповідачем самовільно побудованої на земельній ділянці ОСОБА_2 нерухомості мінімізований судом при прийнятті ухвали від 11 жовтня 2016 року про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, із забороною його відчуження. Через те, що ризики можливої протиправної поведінки відповідача мінімізовані ухвалою від 11 жовтня 2016 року, а заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою від 27 липня 2010 року не досягли своєї мети, втратили актуальність та є перешкодою для вступу у справу правонаступника покійного позивача, звернулась до суду із цим клопотанням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник клопотання підтримали та прохали задовольнити. Пояснення надали аналогічні його тексту.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Представник ОСОБА_3 адвокат Логойда О.В. надав до суду письмову заяву про відкладення справи розглядом у зв`язку із перебуванням на цей день у Жовтоводському місцевому суді у кримінальній справі.

Представник третьої особи за первісним позовом АТ «Дельта Банк» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв та клопотань не надав.

Третя особа та представник третьої особи заперечували проти відкладення справи розглядом, оскільки, на їх думку, норми ст. 158 ЦПК України не передбачають взагалі участь у судовому засіданні інших учасників процесу при скасуванні судом раніше застосованих заходів забезпечення позову, а також з тих підстав, що вони прохають скасувати заходи забезпечення позову на те майно, співвласницею якою є сама ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення третьої особи та її представника в обґрунтування клопотання, вивчивши матеріали справи та клопотання про скасування заходів забезпечення позову, надані до нього додатки, суд приходить до висновку про можливість його розгляду за відсутності представника позивача за зустрічним позовом, задоволення за наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20 липня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 , визначивши третьою особою ОСОБА_1 , із вимогами про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самочинних споруд та приведення земельної ділянки у придатний до використання стан. Ухвалою суду від 20 липня 2010 року відкрито провадження у справі. Одночасно із позовом, ОСОБА_2 подано і заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27 липня 2010 року цю заяву позивача ОСОБА_2 задоволено і до вирішення спору по суті заборонено КП «ДМБТІ» вчиняти дії із проведення технічної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрації права власності на це нерухоме майно. Підставою вжиття заходів забезпечення позову стало те, що відповідач ОСОБА_3 , як особа, яка самовільно зайняла земельну ділянку позивача і самочинно збудувала на ній нерухоме майно, може вчинити дії із реєстрації права власності на таке майно, передумовою яких є отримання технічної документації за наслідками інвентаризації об`єкта нерухомості. (т. 2, а.с. 1, 5-7, 47-48). 03 вересня 2010 року, в порушення застосованого судом заходу забезпечення позову, на замовлення ОСОБА_3 , комунальним підприємством «ДМБТІ» ДОР виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 ) (т. 1 а.с. 19-24). Крім цього, пізніше, 04 липня 2014 року ФОП ОСОБА_5 , на замовлення ОСОБА_3 , виготовлено ще один технічний паспорт на вказаний будинок. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, станом на 18 серпня 2016 року заборона із реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що вжита ухвалою суду від 27 липня 2010 року, у відповідному реєстрі не зареєстрована (т. 3 а.с.223-226). Ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_3 , із забороною її відчуження (т. 3 а.с. 248-249).

Таким чином, у судовому засіданні підтверджено той факт, що ухвала суду від 27 липня 2010 року не була виконана ані КП «ДМБТІ» ДОР, яке на час її постановлення виконувало функції не тільки із технічної інвентаризації майна, а й з реєстрації прав на нерухоме майно, ані відповідачем по справі. На цей час арешт майна у вигляді заборони на відчуження, що застосований ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року, є чинним. Заборона КП «ДМБТІ» ДОР на вчинення дій із реєстрації права власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 є неактуальним, оскільки після внесення чергових змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження із реєстрації речових прав на нерухоме майно були передані спочатку відповідним територіальним органам у складі Міністерства юстиції України, а пізніше виконавчим органам місцевого самоврядування, акредитованим реєстратором та нотаріусам. Через це, КП «ДМБТІ» ДОР вже не є тим єдиним реєстратором прав, що здійснює свою діяльність у м. Дніпрі. Відчуження відповідачем належного йому майна убезпечено при постановленні наведеної вище ухвали від 11 жовтня 2016 року, а тому на даний час потреби у подвійному обтяженні майна суд не вбачає.

Відповідно до вимог п. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Згідно із вимогами ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд, у відповідному судовому рішенні, зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в ч.13 ст.158 ЦПК України

В п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що вжиті судом 27 липня 2010 року заходи забезпечення позову є і неефективними, і такими, в яких відпала потреба у зв`язку із вжиттям іншого заходу забезпечення позову, що може бути виконаний будь-яким реєстратором речових прав на нерухоме майно, на відміну від заборони КП «ДМБТІ» ДОР, як попередньому реєстратору таких прав, вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікової М.С. від 19 листопада 2019 року за вих. № 265/02-14, ОСОБА_4 , як спадкоємця майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що видати їй свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки у нотаріуса відсутні відомості про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року про забезпечення позову у вигляді заборони КП «ДМБТІ» ДОР вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_4 , будучи закликаною до прийняття спадщини після смерті позивача ОСОБА_2 , не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а відтак і вступити у справу, як правонаступник покійного позивача через існування раніше вжитих судом заходів забезпечення позову, метою яких на час їх застосування було запобігання можливому порушенню права позивача з боку відповідача. Ця обставина є не тільки перешкодою для всебічного, повного та своєчасного розгляду судом цієї цивільної справи, а перепоною в оформлені права власності ОСОБА_4 на успадковане нею з часу відкриття спадщини майно. Суд враховує, що предметом спору не є право покійного ОСОБА_2 на нерухомість по АДРЕСА_1 .

З метою продовження судового розгляду цієї справи, який не може відбутись без вступу у справу правонаступника первісного позивача, для дотримання права особи на мирне володіння майном, з огляду на те, що спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, беручи до уваги також і те, що вжиті судом 27 липня 2010 року заходи забезпечення позову виявились неефективними, оскільки не стали на заваді відповідачу за первісним позовом в отриманні нової технічної документації на домоволодіння, однак фактично обтяжують майно покійного позивача, за заявою якого були вжитті такі заходи, а також те, що на цей час діє інша заборона відчуження майна, належного саме ОСОБА_6 , право власності якого на нерухомість оспорюється, суд приходить до висновку про задоволення заяви третьої особи ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 55, 153, 154, 158, 260, 261, 268, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання третьої особи ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по об`єднаній цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту - задовольнити.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2010 року у об`єднаній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про встановлення земельного сервітуту у вигляді заборони КП «ДМБТІ» вчиняти дії із проведення технічної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_1 та реєстрації права власності на нерухоме майно за вказаною адресою - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, що не брали участі у розгляді справи, через суд першої інстанції.

Суддя І.Ю. Литвиненко