ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/360/19 Справа № 182/3880/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач - Нікопольська міська рада

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року, яке ухвалене суддею Багровою А.Г. в місті Нікополі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 06 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач Нікопольська міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, що заподіяні на земельній ділянці державної та комунальної власності у розмірі 222 124, 94 грн. за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3 331,87 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що між Нікопольською міською радою та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,5950 га (5950 кв.м.) за адресою: м.Нікополь, вул.Кооперативна,1, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстрований у Нікопольському районному відділі ДРФ центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.05.2006 № 57. Термін дії зазначеного договору оренди земельної ділянки 1 рік, тобто до 02.05.2007 р.

За умовами вказаного договору оренди (пункт 2.2) „По закінченні терміну дії договору Орендар має право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про намір щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Сторона, яка отримала таке повідомлення, винна, не пізніше десяти днів з моменту його отримання надати зацікавленій стороні письмову згоду, або незгоду, щодо продовження дії цього договору на новий термін."

На земельній ділянці розташовано будівля авто-гаражу (пункт 1.4. договору оренди), що належить на праві власності відповідачу. За інформацією Нікопольської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУМ у Дніпропетровській області відповідачем за період з 2015 року по 2017 рік орендна плата або податок на землю не сплачувались. 02.06.2016 року було здійснено обстеження земельної ділянки по вулиці Кооперативна,1 та встановлено, що за вказаною адресою знаходиться нежитлова будівля-автогаражу, що належить відповідачу, також було встановлено, що ОСОБА_2 з травня 2007 року і до теперішнього часу не звертався до Нікопольської міської ради із заявою та відповідними документами стосовно передання земельної ділянки в оренду.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13.07.2016 року №516 „Про затвердження складу комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельною ділянкою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1" створено відповідну комісію.

Рішенням від 13.12.2017 року за №800 „Про затвердження нового складу комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1" створено відповідну комісію. Землекористувач запрошувався на засідання комісії на 08.12.2017 року, 22.12.2017 року, 18.01.2018 року, але на комісію не з'явився. На засіданні комісії було вирішено визначити громадянину ОСОБА_2 збитки у вигляді не одержаних доходів за земельну ділянку за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, підготувати відповідний акт, управлінню комунального майна підготувати на засідання виконкому міськради проект рішення про затвердження акту комісії з визначення відшкодування збитків громадянином ОСОБА_2, управлінню комунального майна після затвердження акту підготувати та направити землекористувачу листа з пропозицією відшкодувати збитки, у разі несплати землекористувачем протягом одного місяця після затвердження акту комісії виконкомом Нікопольської міської ради збитків управлінню правової політики підготувати та направити до суду відповідний позов.

14.02.2018 року рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №141 затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки, громадянином ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 та визначено землекористувачу збитки у вигляді не одержаних доходів за земельну ділянку площею 5950 кв.м. за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік у сумі 222 124, 94 грн.

Відповідачу направлено листа від 19.02.2018 року №1310/18 з пропозицією сплатити нараховані збитки в добровільному порядку. Однак ОСОБА_2 збитки не сплатив, рішення виконавчого комітету про затвердження акту Комісії не оскаржив. Просив суд стягнути завдані збитки в примусовому порядку.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року позовні вимоги Нікопольської міської ради задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області завдані збитки у розмірі 222 124,94 грн. (двісті двадцять дві тисячі сто двадцять чотири грн. 94 коп.) за період з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 3 331 грн. 87 коп. (три тисячі триста тридцять одна грн. 87 коп.)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що висновки суду про те, що він протягом 10 років не вчиняв жодних дій для оформлення права на земельну ділянку, що перебувала у комунальній власності, не відповідають дійсності, оскільки він після закінчення строку дії договору оренди неодноразово звертався до спеціалістів Нікопольської міської ради з приводу зменшення площі орендованої земельної ділянки, просив надати йому в оренду земельну ділянку площею 0,0824 га під нежитловою будівлею за фактичним цільовим використанням, так як вся площа земельної ділянки ним не використовувалась, однак його звернення не давали ніяких результатів, його направляли з кабінету в кабінет. 15.03.2010 року він звернувся в дозвільній центр «Партнери» до відділу з питань сприяння розвитку малого та середнього бізнесу з листом з приводу укладення договору оренди, але й це звернення не дало результату, відповіді він так і не отримав. Вказує, що протягом усіх років сплачував податок за земельну ділянку до Нікопольської ОДПІ. Зазначає, що позивач жодного разу не звертався до нього з пропозицією продовжити або укласти новий договір оренди, не надсилав йому рахунків для сплати за користування земельною ділянкою. Відповідач вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що після закінчення строку дії договору оренди від 10.04.2006 року ним вживалися заходи для укладення або продовження договору оренди з ним.

Окрім того, відповідач вказує, що в судовому засіданні було встановлено, що він сплачував земельний податок, що підтверджується інформацією Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, однак суд не взяв до уваги той факт, що відповідно до зазначеної інформації станом на 15.12.2017 р. він не мав заборгованості. Відповідач вважає, що сплата земельного податку є належною сплатою за користування земельною ділянкою.

Також, відповідач стверджує, що суд не взяв до уваги той факт, що з 11.12.2017 року він не є власником будівлі, яка розташована за адресою: м.Нікополь, вул.Кооперативна,1, тому вважає, що всі листи які надсилались позивачем на його адресу є неналежними доказами, оскільки будівля яка розташована на земельній ділянці належала іншому власнику.

Окрім того, відповідач вважає хибними висновки суду про те, що він повинен відшкодовувати збитки заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання позивачем земельної ділянки, адже він є власником нерухомого майна (нежитлової будівлі) і тільки йому належить право на користування земельною ділянкою, яка знаходиться під нерухомістю, що належить йому на праві власності, хоча воно належним чином і не оформлено, але недотримання порядку оформлення права власності на вказану земельну ділянку не може бути підставою для обмеження його права, як власника нерухомого майна на користування цим майном, та як наслідок і земельною ділянкою на якій воно розташовано, оскільки користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою.

Відповідач вважає, що відповідальність у вигляді відшкодування збитків у спірних правовідносинах у нього не настала, оскільки відсутні складові ознаки заподіяння збитку, а саме його вини у їх заподіянні, його протиправної поведінки та причинно-наслідкового зв'язку між його поведінкою та настанням збитків, що є підставою для відмови позивачу за задоволені позовних вимог про стягнення з нього збитків у розмірі 222124,94 грн., за їх недоведеністю та необґрунтованістю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач Нікопольська міська рада, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані обставини справи, які підтверджені доказами дослідженими судом, рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши відповідача ОСОБА_2 який, підтримав вимоги апеляційної скарги і просив їх задовольни, думку представника позивача ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.04.2006 року між Нікопольською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,5950 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, на якій розташовано будівля авто-гаража, що належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 8-16)

Термін дії договору оренди земельної ділянки 10.04.2007 року.

Станом на день звернення позивача до суду між позивачем та відповідачем договір не продовжено та не укладено новий договір оренди земельної ділянки площею 0,5950 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1 на якій розташовано будівля авто-гаража, що належить на праві власності ОСОБА_2

Згідно інформації Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 сплачує земельний податок, а не орендну плату за землю, оскільки користується земельною ділянкою без оформлення належних документів на користування земельною ділянкою.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13.07.2016 року №516 „Про затвердження складу комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельною ділянкою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1" створено відповідну комісію (а.с.17).

Рішенням від 13.12.2017 року за №800 „Про затвердження нового складу комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 по АДРЕСА_1" створено відповідну комісію (а.с.18).

ОСОБА_2Д, запрошувався на засідання комісії на 08.12.2017 року, 22.12.2017 року, 18.01.2018 року, але на комісію не з'явився (а.с. 26-36).

На засіданні комісії від 18.01.2018 року вирішено визначити громадянину ОСОБА_2 збитки у вигляді не одержаних доходів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, підготувати відповідний акт, управлінню комунального майна підготувати на засідання виконкому міськради проект рішення про затвердження акту комісії з визначення відшкодування збитків громадянином ОСОБА_2, управлінню комунального майна після затвердження акту підготувати та направити землекористувачу листа з пропозицією відшкодувати збитки, у разі несплати землекористувачем протягом одного місяця після затвердження акту комісії виконкомом Нікопольської міської ради збитків управлінню правової політики підготувати та направити до суду відповідний позов (а.с.35-36).

14.02.2018 року Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №141 затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельної ділянки, громадянином ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 та визначено землекористувачу збитки у вигляді не одержаних доходів за земельну ділянку площею 5950 кв.м. за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік у сумі 222 124, 94 грн.(а.с.37-38)

Листом від 19.02.2018 року ОСОБА_2 був повідомлений про прийняте рішення та про необхідність сплатити завдані збитки в розмірі 222 124,94 грн.(а.с. 39). Зазначений лист та Рішення ОСОБА_2 отримав особисто 20.02.2018 року (а.с.41).

ОСОБА_2 збитки , що визначені в рішенні виконавчого комітету №141 від 14.02.2008 року в добровільному порядку не відшкодував, рішення не оскаржив.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 внаслідок своєї бездіяльності, завдав позивачу збитки у виді неодержаної орендної плати за землю за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Про те, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, а саме в частині визначення періоду неодержаної орендної плати за землю, та відповідно і нарахованої суми збитків, виходячи з наступних підстав.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, викладено у статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК).

Виходячи зі змісту статті 120 ЗК, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Водночас виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас зі змісту статті 125 ЗК випливає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на положення статті 125 ЗК, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Отже, з моменту виникнення права власності на вищезазначене нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нежитловими будівлями.

Відповідно до статті 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 ПК).

Судом першої інстанції було встановлено правомірне набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на нерухомість, що в силу положень Земельного кодексу України породжує у нього, як у власника нерухомого майна, виникнення обов'язку з оформлення відповідного речового права на землю.

При цьому, судом встановлено, що у 2006 році вже мало місце прийняття позивачем рішення про укладення з відповідачем договору оренди земельної ділянки з визначенням меж земельної ділянки та переданням згідно акту приймання-передачі у розмірі 0,5950 га. (а.с.14-15).

Упущеною вигодою за змістом статті 22 ЦК вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК.

За змістом статті 152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до статті 156 ЗК власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 ЗК відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЦК збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Апеляційним переглядом встановлено, позивач Нікопольська міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, що заподіяні на земельній ділянці державної та комунальної власності площею 0,5950 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1 на якій розташована будівля авто-гаража, що належить на праві власності ОСОБА_2

Також, судом встановлено, а колегією суддів перевірено, що 10.04.2006 року між Нікопольською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,5950 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, на якій розташована будівля авто-гаража, яка належить на праві власності ОСОБА_2, з строком дії договору оренди земельної ділянки на 1 рік тобто по 10.04.2007 року (п.2.1. договору).

Окрім того, судом перевірено і встановлено, що станом на день звернення позивача до суду 31 травня 2018 року між позивачем та відповідачем договір не продовжено та не укладено новий договір оренди земельної ділянки.

Суд також встановив, що відповідач протягом 10 років не вчиняв жодних належних дій для оформлення прав на земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності, оскільки жодних доказів зворотному ОСОБА_2 не надано.

В судовому засіданні позивачем було доведено, що у зв'язку із використанням відповідачем земельної ділянки державної та комунальної власності площею 0,5950 га, протягом 10 років, яка у 2006 році була надана йому в оренду, а в подальшому договір не був продовжений і також не укладався новий договір оренди, призвело власника земля до збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки ОСОБА_2 не сплачувалась орендна плата за виділену йому земельну ділянку.

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 продав належну йому на праві приватної власності нежитлову будівлю-автогараж, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.100).

У зв'язку із наведеним колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають збитки, що заподіяні на земельній ділянці державної та комунальної власності за період з 01.01.2015 року по день відчуження об'єкту нерухомого майна - 10.12.2017 року включно, тому відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір збитків підлягає зменшенню відповідно до наступних розрахунків.

З наявних в матеріалах справи розрахунків, спричинених збитків, вбачається, що за 2015 рік з урахуванням сплаченого відповідачем податку на землю до сплати нараховано 58686,79 грн. збитків, за 2016 рік з урахуванням сплаченого відповідачем податку на землю нараховано до сплати 79245,02 грн. збитків, тоді, як нарахована за 2017 рік сума збитків підлягає зменшенню з відрахуванням від нарахованої суми вартості орендної плати за 21 день, за період з 11 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року, відповідно до наступних розрахунків: 91931,07 грн.: 365 (днів) х 21 (день) = 5289,18 грн. (вартість орендної плати за 21 день), тобто до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають збитки зменшені на 5289,18 грн.

Отже, всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягають спричинені ним збитки в розмірі 216 835,76 грн., відповідно розрахунку: 222124,94 грн. - 5289,18 грн., у зв'язку з чим, стягнута судом шкода підлягає зменшенню з 222124,94 грн. до 216 835,76 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв'язку зі зменшенням розміру задоволених позовних вимог, пропорційно підлягає зменшенню і розмір судового збору, з 3331,87 грн. до 3252,52 грн., виходячи з розрахунку: 3331,87 грн. х 216 835,76 грн. /222124,94 грн., що дорівнює 3252,52 грн.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків першої інстанції суду про те, що внаслідок бездіяльності відповідача, позивачу завдані збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

З урахуванням зазначеного вище, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Отже у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, рішення суду підлягає зміні, з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року, змінити в частині періоду нарахування збитків і його розміру, та розміру судового збору, зменшивши розмір стягнутої судом шкоди з 222 124,94 грн. (двісті двадцять дві тисячі сто двадцять чотири грн. 94 коп.) до 216 835,76 грн. (двісті шістнадцяти тисяч вісімсот тридцяти п'яти грн. 76 коп.) за період з 01.01.2015 року по 10.12.2017 року включно, зменшивши розмір судового збору з 3331,87 грн. до 3252,53 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: