У Х В А Л А

19.12.2019 Справа №607/19086/13-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазана В.В., при вирішенні питання про прийняття до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання поруки за договором №770/43-143-08 від 26 березня 2008 року припиненою з 31 липня 2008 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання поруки за договором №770/43-143-08 від 26 березня 2008 року припиненою з 31 липня 2008 року.

Предметом спору у даній справі є, зокрема, спір щодо незаконної, на думку позивача, реалізації спірної земельної ділянки, зокрема проведення такої реалізації по заниженій вартості, позбавлення можливості позивача оскаржити зазначену вартість, проведення електронних торгів по початковій ціні визначеній у звітах про оцінку майна, що були чинними на момент проведення цих торгів, порушення порядку реалізації арештованого майна.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності у здійсненні правосуддя, уникнення сумнівів у сторін в об`єктивності та неупередженості судді, враховуючи ту обставину, що суддя Ромазан В.В. працював в органах прокуратури Тернопільської області з 2001 по 2007 рік разом із позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , а тому суд вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання поруки за договором №770/43-143-08 від 26 березня 2008 року припиненою з 31 липня 2008 року.

Справу передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для виконання вимог ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан