_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2594/19
Провадження № 2-з/520/238/19
УХВАЛА

12.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя..

Одночасно з позовною заявою позивачкою було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 37, загальною площею 40,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Костанді, будинок 203/2.

В обґрунтування наданої заяви позивачка посилається на те, що у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі спільними зусиллями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбана квартира загальною площею 40,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. Право власності набуте внаслідок інвестування колишнього подружжя у будівництво обєкта нерухомості у 2013 році, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З моменту розірвання шлюбу у спірній житловій квартирі відповідач проживає самостійно, періодично обмежуючи доступ до приміщення ОСОБА_1. Оригінали та копії документів на підтвердження підстав виникнення права власності у володінні заявниці не перебувають

На думку позивачки, для уникнення поділу спірного майна, відповідач може здійснити його відчуження або переоформити на третіх осіб, що ускладнить або взагалі зробить неможливим фактичне виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 року було відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити, посилаючись на підстави викладені у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідач проживає у спірній квартирі, та не має наміру її відчуджувати.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі посвідчення, серія та номер: 020-К, виданого 15.11.2013, видавник: ОК "Костанді 162"; рішення, серія та номер: 4/20, виданого 11.11.2013, видавник: ОК "Костанді 162"; зміни до рішення 4/20, серія та номер: б/н, виданого 25.05.2018, видавник: ОК "Костанді 162"; акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданого 25.05.2018, видавник: ТОВ "Цивільжитлобуд"/ОК "Костанді 162"/ОСОБА_2; виписка, серія та номер: б/н, видана 25.05.2018, видавник: ОК "Костанді 162"; довідка, серія та номер: 015, видана 25.05.2018, видавник: ОК "Костанді 162" належить квартира № 37, загальною площею 40,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Костанді, будинок 203/2.

У наданій позовній заяві позивачка просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна між нею та відповідачем, визнавши за кожним з них право особистої приватної власності на 1/2 частку вищевказаної квартири.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися квартирою № 37, загальною площею 40,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Костанді, будинок 203/2, не порушить права відповідача, враховуючи наступне.

Так, представник відповідача в ході судового засідання, вказав на те, що він не на цей час бажає продавати або іншим чином відчуджувати квартиру, проживає в ній, та це є єдиним належним нерухомим майном відповідача.

Спір з приводу спільного сумісного майна подружжя наявний та реальний, на що вказують надані в ході судового засіданння розписки та існуючі рішення суду з приводу аліментних правовідносин. Таким чином, у наявній ситуації, накладення арешту не порушить прав відповідача та усуне ймовірну загрозу невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є, зокрема поділ та визнання права власності на квартиру, № 37, загальною площею 40,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Костанді, будинок 203/2, суд вважає вимоги ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру є співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивачки.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про поділ майна подружжя, задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру № 37, загальною площею 40,1 кв. м., житловою площею 19,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Костанді, будинок 203/2.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.02.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.