Справа №295/4609/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що між ним та ОСОБА_3 30.07.2017 року в усній формі укладено попередній договір, згідно якого сторони погодили укладення в подальшому договору купівлі-продажу автомобіля марки «Форд», р.н. НОМЕР_1.

У визначений сторонами строк відповідач не з»явився для укладення договору, при цьому, продовжує експлуатувати інший транспортний засіб, право на використання якого надано позивачем як власником згідно довіреності від 14.04.2017 року.

Позивач посилається на безпідставність утримання транспортного засобу - автомобіля марки «Форд», р.н. НОМЕР_1, та просить витребувати вказане майно з незаконного володіння відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач зазначає місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Частина перша статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12 серпня 2014 року визначає, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VIII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») підсудність цих справ визначається Головою Верховного Суду.

За практикою Верховного Суду, викладеною в ухвалах за лютий 2019 року, вбачається, що Верховний Суд повертає справи до місцевих загальних судів для визначення підсудності у загальному порядку.

При цьому, Верховний Суд виходить з того, що відповідно до положень статті 29 ЦПК України суддя Верховного Суду визначає підсудність справ, якщо обидві сторони справи проживають за межами України, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України. Інших випадків визначення підсудності Верховним Судом процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до пункту 17 § 3 «Перехідні положення» розділу IV Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів до визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції у порядку», встановленому Законом № 1632-VIII, зі змінами, внесеними Законом № 2147-VIII, застосовуються правила визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції за правилами, що діяли до набрання чинності Законом № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Таким чином, до видання Верховним Судом нових розпоряджень про визначення територіальної підсудності справ застосовуються положення розпоряджень голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. № 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначено територіальну підсудність: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам, адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, а саме Стахановський міський суд Луганської області, територіальна підсудність справ якого змінюється та визначається Сєвєродонецькому міському суду Луганської області.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Богунського районного суду м.Житомира за правилами загальної підсудності, позовна заява підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Суд також звертає увагу, що підстави для застосування ч.8 ст. 28 ЦПК України відсутні.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,суддя

постановив:

Цивільну справу №295/4609/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, надіслати за підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України,здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.М. Лєдньов