Справа №751/6171/19
Провадження №2/751/1347/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

з участю секретаря Летяга М.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

29.08.19. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (а.с.2-3), який заявою про збільшення позовних вимог уточнив (а.с.39-40), мотивуючи свої вимоги наступним.

16.09.2006 року сторони уклали шлюб, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2017 року було розірвано.

В період шлюбу на ім`я відповідача в інтересах сім`ї сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Для придбання будинку на ім`я відповідачки було оформлено у 2006 році кредит в АТ «Укрсоцбанк», який фактично погашав позивач за кошти з оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 . Докази щодо сплати кредиту саме позивачем, надати не вбачається за можливе.

01.10.2008 року позивач остаточно погасив кредит за рахунок проданої нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої склала 1906050,00 грн. Кошти позивач отримав 30.09.2008 року від колишньої дружини ОСОБА_4 . Крім того вказана нерухомість належала ОСОБА_1 особисто, та була набута ним ще до шлюбу з ОСОБА_3 .

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами інвентаризаційна вартість будинку станом на 29.06.2019 року складає 460149,00 грн.

Вважає спірний будинок спільною сумісною власністю подружжя, крім того зазначає, що відповідачка з часу придбання спірного будинку проживала по АДРЕСА_1 біля трьох місяців, а саме коли вона працювала в м. Чернігові, однак в подальшому вона переїхала працювати до міста Києва, де і працює на даний час.

Весь час з моменту придбання, утриманням спірного будинку займається особисто позивач, відповідачка жодного разу не цікавилась будинком, тобто він майже 13 років несе тягар утримання спірного будинку, сплачує комунальні послуги та робить поточний ремонт. Також внаслідок залиття вулиці Декабристів в міста Чернігова відбулось руйнування спірного будинку з господарськими спорудами, і позивач за свій кошт робив відновлення садиби.

Просив визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та припинити право спільної сумісної власності на це майно; усі судові витрати стягнути з відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві (а.с.2-3) та в заяві про збільшення позовних вимог (а.с.39-40).

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що знає ОСОБА_6 , оскільки є його сусідкою. Додатково пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_7 брав кредит для купівлі будинку в АТ «Укрсоцбанк». Знає про це зі слів знайомої, яка працює у вказаному банку ОСОБА_8 Він погашав кошти за кредит, здійснював оплату своєчасно. Будинок купили в 2006 році. Дружина ОСОБА_7 проживала в будинку певний час, потім поїхала працювати в м. Київ, і приїжджала додому лише на вихідні, а потім раз на півроку чи на рік. Останні два роки в будинку її не бачила. Коли вони проживали разом, бійок між ними не бачила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що знає ОСОБА_6 , оскільки перебувала з ним у цивільному шлюбі 16 років. Зазначила, що на момент, коли вони перестали проживати разом, вони мали спільне майно. У вересні 2008 року вона продала магазин по АДРЕСА_2 , та сплатила ОСОБА_9 частину його вартості в сумі 110 000,00 доларів США. Вказані кошти він вніс за кредит в Укрсоцбанку за будинок по АДРЕСА_1 , отримавши на нього відповідні документи. Це їй відомо зі слів ОСОБА_7 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що знає ОСОБА_6 , оскільки в 2006 році він звернувся в Укрсоцбанк, де вона працює, з проханням надати кредит на придбання будинку. Однак кредитний договір був оформлений на його дружину, яка надала до банку всі необхідні документи, однак фактично оформленням, оплатою та погашенням кредиту займався ОСОБА_1 . Його дружину бачила один раз при укладенні договору. Для погашення кредиту приходив з жінкою. До оформлення кредиту, ОСОБА_7 не знала. Коли він погасив заборгованість, з його слів це були кошти від продажу бізнесу, вона видала довідку про відсутність заборгованості.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.89). Надіслала до суду 07.11.2019 заяву (а.с.50) та 28.11.2019 пояснення (а.с.69), в яких зазначила обставини проживання разом з позивачем ОСОБА_1 .

17.10.2019 позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.39-40).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.11.2017 року було вирішено шлюб укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , зареєстрований 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 362 -розірвати; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_10 (а.с.7-8).

Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.11.2006 року, укладеного між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (продавці) та ОСОБА_10 (покупець) зазначено, що за цим договором Продавець (в особі представника) зобов`язуються передати майно (житловий будинок) у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти це майно і сплатити за нього обговорену грошову суму (п.п. 1.1). Житловий будинок, що відчужується за даним Договором розташований в АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці, площа якої 585 кв.м. На зазначеній ділянці розташований житловий будинок «А-1», дерев`яний, цегляний, загальною площею 104,3 кв.м, житловою площею 49,2 кв.м (п.п. 1.2.). Продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчиняється за 277750 гривень 00 копійок, які покупець зобов`язується сплатити продавцю (в особі представника) до першого грудня дві тисячі шостого року (п.п. 2.1.) (а.с.10).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 12678206 від 28.11.2006 року зазначено, що ОСОБА_10 на підставі договору купівлі- продажу 5415 / 28.11.2006 / Красного О.В. , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу, має у приватній власності, 1/1 частка, об`єкт нерухомості: будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11). Крім того вказана обставини підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.12.2019 за № 192430284 (а.с.91-93).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень - 103,2 кв.м; житлова площа - 49,2 кв.м.; допоміжна площа - 50,8 кв.м.; літніх неопалюваних приміщень - 3,2 кв.м; інвентаризаційна вартість будинку станом на 29.06.2019 року складає 460149,00 грн. (а.с.14).

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 19 березня 2008, завіреної приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., вбачається, що він надав згоду на укладання договору купівлі - продажу або укладання договору дарування житлового будинку на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований в АДРЕСА_1 , його дружиною ОСОБА_10 . Житловий будинок, який буде відчужуватися ОСОБА_14 , є їх з гр. ОСОБА_10 спільною сумісною власністю як такий, що набувався у період перебування у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції. При цьому він заявляє, що такий правочин відповідає інтересам їх сім`ї, та погоджується з тим, щоб умови договору купівлі-продажу або договору дарування житлового будинку визначалися його дружиною самостійного (а.с.57).

В матеріалах справи міститься лист ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» від 20.08.2019, згідно якого вбачається, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий на ОСОБА_12 , будь-які інші побутові споживачі не звертались до товариства для переоформлення особового рахунку та не надавали підтверджуючих документів про право власності чи користування газифікованим об`єктом споживача за вищевказаною адресою (а.с.20). Одночасно відповідачкою надано до суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг (а.с.72-78), однак ідентифікувати їх як оплату саме за спірний будинок не вбачається за можливе.

IV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.

Згідно положень ст.ст.76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Як вбачається з позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить виділити йому 2/3 частки спірного будинку, оскільки фактично він сплачував кредит, оформлений на його придбання, та вніс в рахунок погашення всієї заборгованості кошти від продажу магазину, який придбав у власність до укладення шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 . Вказані обставини позивач доводить лише показами свідків, інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав.

Таким чином, враховуючи, що оскільки спірний житловий будинок набутий сторонами за час шлюбу, відповідно він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність його поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

V. Розподіл судових витрат.

За змістом ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачено судовий збір у розмірі 2300,74 грн. про подачі позову (а.с.1) та судовий збір у розмірі 766,90 грн. до заяви про збільшення позовних вимог (а.с.38). Оскільки позов задоволено частково, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір лише у розмірі 2300,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 56, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 70 СК України, ст.ст. 317, 319, 372 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ,

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 2300,74 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий - суддя І. А. Косач

Повний текст судового рішення складено 23.12.2019.