Справа № 404/2299/14-ц
Номер провадження 2-п/404/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: судді -Галагана О.В.

за участі секретаря - Туровської О.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 12.06.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

24.01.2019 року адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з вище вказаною заявою, відповідно до якої просив:

- переглянути заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.06.2014 року, яке ухвалене по цивільній справі № 404/2299/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості;

- скасувати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.06.2014 року, яке ухвалене по цивільній справі № 404/2299/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та призначити справу для розгляду в загальному порядку.

Також, до заяви про перегляд заочного рішення долучено заяву про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 12.06.2014 року. В обґрунтування даної заяви зазначено, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.06.2014 року потрібно відраховувати від 14.01.2019 року (дата отримання повного тексту заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.06.2014 року) та таким що дотримано, оскільки заява про його перегляд подається 09.01.2018 року тобто без пропуску відповідного строку на її подання.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини в ній викладені. З приводу відсутності реагування ОСОБА_2 після стягнення з нього державним виконавцем з 2016 р. коштів за наслідками розгляду цієї справи, зазначив, що він був боржником по виконавчому провадженню перед стягувачем - банком «Фінанси та кредит», тому всі стягнення на користь ПАТ Приватбанк у 2016-2017роках відносив на погашення тієї заборгованості і лише звернувшись у грудні 2018року до бухгалтерії дізнався, що з нього утримується частина заробітної плати на користь ПАТ Приватбанк.

Інші учасники про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку.

Судом встановлено, що 12.06.2014 року згідно заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором № KGМDAW79550256 від 10.01.2008 року в сумі 393 325 грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" по 1218 грн. 00 коп. судових витрат з кожного.

Копія вище вказаного заочного рішення направлялась відповідачам, проте згідно до довідки на поштовому конверті повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

28.07.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрат відповідно до рішення суду від 12.06.2014 року.

19.11.2014 року представник за довіреністю ОСОБА_2 ОСОБА_5 ознайомилась з матеріалами цивільної справи та зробила їх фотокопії.

24.06.2016 року згідно до постанови державного виконавця Ленінського відділу ДВС міста Кіровограда з ОСОБА_2 стягнуто при примусовому виконанні виконавчого листа № 404/2299/14-ц, 2/404/1370/14, що виданий 28.07.2014 року судовий збір та виконавче провадження закінчено у звязку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі.

11.12.2018 року адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами цивільної справи та зробив фотокопії окремих документів.

14.01.2019 року адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 отримав копію заочного рішення.

ОСОБА_2 через адвоката ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку, стверджує, що про існування рішення по цій справі дізнався лише в грудні 2018 року, після того, як звернуся до бухгалтерії за місцем своєї роботи з проханням повідомити чому він недоотримує частину заробітної плати, на що йому предявили постанову державного виконавця від 21.12.2016 року про стягнення заборгованості. Після чого, заявник через свого представника звернувся до Кіровського районного суду з заявою про отримання копії заочного рішення по даній справі.

Згідно ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України в чинній редакції право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, а згідно п.п. 6,7 цієї норми права про поновлення процесуального строку або про відмову у поновленні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Аналізуючи доводи ОСОБА_2, що про існування судового рішення він довідався у грудні 2018 року, не зважаючи, що його представник ознайомилась з матеріалами цивільної справи 19.11.2014року (а.с.67), та більш, як два роки з нього стягувались кошти за виконавчим листом, є доцільним навести правову позицію ВСУ у справі за № 6-2469цс16: Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

ОСОБА_2 вважає, що строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення ним не пропущено оскільки в силу ст. 284 ЦПК України повний текст судового рішення він отримав через свого представника 14.01.2019року (а.с.74), про його існування не знав, а більш, як два роки відрахувань із його заробітної плати за виконавчим листом помилково відносив до інших правовідносин.

Проте погодитись із таким доводами суд не може, так як у виданій довіреності, він уповноважив ОСОБА_5, як його представника, крім іншого знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень. Остання 19.11.2014року ознайомилась із матеріалами справи шляхом їх фотокопіювання, тобто ОСОБА_2 достеменно знав про наявність судового рішення, оскільки через інститут представництва отримав його фотокопію, відтак суд робить висновок, що заявник отримавши фотокопію судового рішення не вжив заходів до отримання його завіреної копії, що свідчить про відсутність наміру його оскарження на той час. Та є сумнівними доводи ОСОБА_2, що лише по спливу майже двох з половиною років утримання із заробітної плати він довідався про існування судового рішення побачивши виконавчий лист, тим паче, що таке утримання по виконавчим листам через бухгалтерію має відбуватись за відповідною заявою цієї особи.

Враховуючи вище викладене суд не вбачає підстав для поновлення адвокату ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд, оскільки поважних причин його пропуску судом не встановлено.

З огляду на викладене, заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 127, 258- 261, 280-289, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити адвокату ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 у поновленні процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 12.06.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган