Справа № 309/1274/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 на заочне рішення Хустського районного суду від 12 вересня 2016 року, ухваленого суддею Савицьким С.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 08.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Г15.101.70271, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 8800 грн., зі сплатою 22,1 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. У зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість. 30.10.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/10-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.10.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 30.10.2015 року становить: прострочений борг - 6611,16 грн., прострочені проценти - 5465,1 грн.; загальна заборгованість - 12076,26 грн. Станом на 21.03.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 12076,26 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 12 вересня 2016 року Закарпатської області позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованість за кредитним договором Г15.101.70271 від 08.02.2008 року в розмірі 12 076 (дванадцять тисяч сімдесят шість) гривень 26 копійок, яка складається з : 6611,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 5465,1 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, а також судові витрати у розмірі 1378 грн.

Ухвалою Хустського районного суду від 05 жовтня 2017 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Хустського районного суду від 12.09.2016 року - залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не була повідомлена про розгляд справи; суд першої інстанції не надав належної оцінки клопотанню відповідача від 05.08.2016 року, в якому вона просила відмовити позивачу у позові у зв'язку зі спливу строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Однак, з таким висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України)

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Матеріалами справи встановлено, що 08.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Г15.101.70271, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 8800 грн., зі сплатою 22,1 % річних, строком на 24 місяці, датою видачі кредиту є дата видачі коштів у готівковій формі через касу Банку.

У зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору №Г15.101.70271 у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість.

30.10.2015 року між ТОВ «Факторингова компанія Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/10-1., згідно умов якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.10.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог.

До позовної заяви Банком подано розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, згідно якого, станом на дату відступлення права вимоги 30.10.2015 року заборгованість становить: 12076,26 грн., з яких: 6611,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 5465,1 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб'єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідачем вчинено 02.04.2012 року (а.с.19).

Позивач подав позов до суду у квітні 2016 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову внаслідок його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції клопотання, в якому вона просила суд відмовити в задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності (а.с.35).

Однак, суд першої інстанції залишив цю обставину поза увагою та не надав належну оцінку заявленому клопотанню відповідача щодо застосування строку позовної давності, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по даній справі нового рішення про відмову у позову з вищенаведених підстав.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу апеляційної скарги, відповідачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі - 826,80 грн., дана сума підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2016 скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 826,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: