Дата документу 12.12.2019 Справа № 554/3246/18
Провадження № 2/554/640/2019
12.12.2019 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ Страхова група «ТАС» Запорізька регіональна дирекція, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
05.05.2018 позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 19.08.2012 о 13 год. 50 хв. на автодорозі Харків - Зміїв у Харківському районі Харківської області, водієм автомобіля «RENAULT CLIO», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 їйзавдана матеріальна та моральна шкода.
Оскільки відповідач шкоду в добровільному порядку не відшкодовує, позивач змушена звернутися до суду з указаним позовом.
Ухвалою від 07.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу на 07.06.2018 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.
07.06.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не звертався до страховика відповідача з вимогою про відшкодування збитків, завданих ДТП, та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування.
13.03.2019 року до участі у справі в якості третьої особи залучена ПАТ Страхова група «ТАС» Запорізька регіональна дирекція.
05.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.
За таких обставин суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя прийшла до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2017 року 19 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_2 близько 13 год. 50 хв. керував технічно справним автомобілем «RENAULT CLIO» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався автодорогою Харків - Зміїв у Харківському районі Харківської області, по своїй смузі руху у напрямку м. Харків. Під час руху вказаною автодорогою в районі будинку № 238 по вул. Орєшкова в с. Васищеве АДРЕСА_1 ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п. п. 10.1, 14.2 (п/п «в») та п. 1.1. Додатку 2 розділу 34 «Дорожня розмітка» підрозділу 1 «Горизонтальна розмітка» Правил дорожнього руху України та, рухаючись на керованому автомобілі, перед здійсненням маневру - виїзду на смугу зустрічного руху, не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та виїхав на смугу зустрічного руху, чим створив небезпеку для водія автомобіля «ЗАЗ-110206» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який рухався у бік м. Зміїв та який перебуваючи у стані аварійної ситуації, був вимушений виїхати на праве по ходу свого руху узбіччя, де втратив керування над автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у бік м. Харкова, внаслідок чого пасажир автомобілю «ВАЗ 2101», д.н.з. к44 НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та водій автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження.
Указаною ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2017 pоку ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У результаті вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зазнали тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та знаходилася на лікуванні по місцю проживання.
Позивач витратила кошти на лікування у зв`язку із отриманими в результаті ДТП ушкодженнями в сумі 7437,38 грн., що підтверджується чеками.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право потерпілого на відшкодування шкоди є абсолютним.
Так, за загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що «... моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, ... у порушенні інших цивільних прав, ... у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...».
Ураховуючи, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, в результаті якого було завдано позивачу матеріальну та моральну шкоду, установлена ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.11.2017 pоку, тому наявні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню завданої шкоди.
Доводи відповідача про те, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
З огляду викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати у справі відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229,247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289 ЦПК України, суддя
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ Страхова група «ТАС» Запорізька регіональна дирекція, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 874,37 грн.
Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
1.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
2.Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.
Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко