ЄУН № 336/4720/19
пр. № 2/336/2941/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про виплату страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «СК «Мега-Гарант», вказавши, що 23.11.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу під керування ОСОБА_2 який скоїв наїзд на нерухомий автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачеві, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 2104 був пошкоджений. На початку листопада 2018 року ОСОБА_1 направив до АТ «СК «Мега-Гарант» повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування разом з документами, витребуваними страховою компанією. На вимогу страховка ОСОБА_1 пізніше знов направив заяву про виплату страхового відшкодування. Однак у січні 2019 року отримав лист з повідомлення про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. По суті вимог ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь з АТ «СК «Мега-Гарант» страхову виплату в сумі 26815,84 гривень та судові витрати.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху

Ухвалою суду від 11.10.2019 року провадження по справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначені строки для надання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

21.11.2019 року надійшов відзив АТ «СК «Мега-Гарант» на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у позові, вказуючи, що 12.11.2018 року від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про ДТП, а заява ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування була подана лише 04.12.2018 року, тобто з пропуском річного строку, передбаченого чинним законодавством, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

29.11.2019 року позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач наполягав на задоволенні позову, вказуючи, що заява на виплату страхового відшкодування була направлена ним на початку листопада 2018 року.

Будь-які заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались.

При дослідженні письмових доказів, наданих сторонами, судом встановлено наступне.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за скоєння злочину. передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

Зі змісту вироку суду вбачається, що судом при розгляді кримінального провадження встановлено, що 23 листопада 2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_3 , рухався в Дніпровському районі Дніпропетровської області по автодорозі «Бориспіль-Запоріжжя-Дніпро» з боку м. Запоріжжя в напрямку м. Дніпро (Дніпропетровськ).

Під час руху ОСОБА_2 , грубо порушуючи правила дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, в результаті чого в районі 424 км. автодороги «Бориспіль-Запоріжжя-Дніпро», втратив контроль над керуванням автомобілем «ВАЗ 2102» реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав за межі проїзної частини праворуч, за напрямком свого руху, та скоїв наїзд на нерухомий в попутному з ним напрямку автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційних номер НОМЕР_1 , після чого останній в некерованому стані допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 4094 е від 06 грудня 2017 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: -закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох забійних ран - верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута; синця- на спинці носу по центру; закритого перелому лівої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням відламків, перелому кісток носу, що за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення степеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 згідно довідки № 548 наданої приймальним відділенням Дніпропетровської місцевої клінічної лікарні № 16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхнього віка зліва, забою м`яких тканин голови.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 згідно довідки №457 наданої приймальним відселення Дніпропетровської місцевої клінічної лікарні № 16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, який в подальшому відмовився від проходження судово-медичної експертизи.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом -автомобілем «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив згідно висновку судової авто-технічної експертизи №6/10.1/1213 від 07 грудня 2017 року вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали для потерпілого.

Оскільки позивачем до позову надано копію вироку суду з поміткою про те, що він не набрав законної сили, суд, з метою економії процесуального часу, звернувся до Єдиного реєстру судових рішень, відповідно до відомостям, наявним у якому, вироком Дніпровського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу прокурора та скасовано вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року в частині призначеного ОСОБА_2 покарання. В іншій частині вирок суду залишений без змін.

Відповідно до полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 12.10.2017 року між ПАТ «СК «Мега-Гарант», правонаступником якого є АТ «СК «Мега-Гарант», та ОСОБА_2 укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано відповідальність власника автомобілю ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 25.12.2017 року вартість матеріального збитку власнику автомобілю ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 26815,84 гривень.

Також ОСОБА_1 оплачені послуги за проведення експертного дослідження в сумі 1800 гривень згідно квитанції від 11.12.2017 року.

04.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування (вхідна дата 05.12.2018 року).

Листом від 17.12.2018 року АТ «СК «Мега-Гарант» повідомила ОСОБА_1 про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтями 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року встановлено наступне.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 35 Закону України № 1961 визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Статтею 37 Закону України визначені підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), однією з яких є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач, посилаючись на те, що заява про виплату страхового відшкодування була вперше ним подана на початку листопада 2018 року, на підтвердження цих обставин будь-яких доказів не надав.

З переліку документів, які додаються до заяви про страхове вішкодування, встановленого ст. 35 Закону України № 1961, вбачається, що при поданні заяви про виплату страхового відшкодування не є обов?язковим додавати копію рішення суду, яким встановлено вину особи, адже відсутність такого рішення є підставою для зупинення строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або відмови у такій виплаті до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (ст. 36 п. 36.2 Закону України № 1961).

У відповідності до переліку ОСОБА_1 до заяви про виплату страхового відшкодування мав надати паспорт громадянина України, довідку про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відомості про банківські реквізити заявника.

Тож у позивача ОСОБА_1 не було перешкод для подання заяви про виплату страхового відшкодування протягом строку, встановленого чинним законодавством.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталась 23.11.2017 року, в результаті ДТП було спричинено шкоду майну ОСОБА_1 , натомість з заявою про страхове відшкодування позивач звернувся лише у грудні 2018 року, доказів звернення із такою заявою раніше позивач не надав, тож суд не вбачає в даному випадку порушень страховою компанією норм чинного законодавства, а отже і підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про виплату страхового відшкодування залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», ЄДРЮО 30035289, місцезнаходження: м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення складено 26.12.2019 року