Єдиний унікальний номер 233/3584/18 Номер провадження 22-ц/804/527/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 233/3584/18

Номер провадження 22-ц/804/527/19

13 лютого 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Комісарова Альона Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заборгованості по заробітній платі,

- за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська заліз-ниця»

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2018 року, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Каліуш О.В. в м. Костянтинівка в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 7 грудня 2018 року о 14 годині 34 хвилини, повний текст складено 10 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебував з відповідачем в тру-дових відносинах, де працював на посаді інженера у регіональній філії. 17 липня 2017 ро-ку він був звільнений з ПАТ « Українська залізниця» за п. 1 ст. 40 КЗпП України (за ско-роченням штату). В порушення вимог діючого законодавства, з березня 2017 року заробі-тна плата роботодавцем позивачу не виплачувалась. На даний час відповідачем нарахова-но, але не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року - 4651,81 грн., за квітень 2017 року - 3664,84 грн., за травень 2017 року - 3664,84 грн., за червень 2017 року - 0,0 грн., за липень 2017 року - 19789,88 грн. Загальний розмір забор-гованості із заробітної плати складає 27 071,02 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до публічного акціонерно-го товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково:

- стягнуто з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року після утримання обов'язкових податків та зборів в загальному розмірі 23 622, 87 грн. 87 коп.

- стягнуто з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1762 грн. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувач Державна судова адміністрація України): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що з 16 березня 2017 року до дирекції підприємства відповідача не находили первинні документи від підприємства, на якому працював позивач, для нарахування заробітної плати. На території підконтроль-ній Українській владі відсутня інформація для нарахування заробітної плати, а саме відсутня первинна документація (табеля обліку робочого часу або графіки роботи за період, копії або оригінали внутрішніх наказів, розпоряджень та інше за період з березня по липень 2017 року). У зв'язку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об'єктів ПАТ «Укрзалізниця» розташованих у містах Донецьк, Ясинувата, у відповідача з 20 березня 2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної), до комп'ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю, які знаходились в будівлях в місті Донецьк. Крім того, Висновком Торгово-промислової палати України засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі з 20 березня 2017 року. Тому відповідач не мав можливості перевірити факт виконання позивачем своїх трудових обов'язків. Нарахування заробітної плати позивачу є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатним розписом, розцінками та нормами праці, табелем обліку використання робочого часу, розпорядженнями про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась. Через захоплення підприємства невідомим особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією, а тому вина відповідача у нездійсненні виплат на користь позивача відсутня.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до положень ст. 360 ЦПК України.

Сторони, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи повідомле-ні належним чином у судове засідання не з'явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

З 15 липня 2003 року по 17 липня 2017 року ОСОБА_2 пе-ребував у трудових правовідносинах з виробничим підрозділом «Дебальцевське пасажир-ське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», де працював інженером сектора «пасажирський» цеху експлуатації.

Наказом від 10.07.2017 року № 5205 позивач звільнений у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (копія трудової книжки з відповідними записа-ми №№ 14-20 - на а.с.43 зворот).

В період з березня 2017 року по липень 2017 року відповідачем позивачу була на-рахована заробітна плата, розмір якої після утримання обов'язкових податків та зборів (до виплати) дорівнював: - березень 2017 року - 3699,03 грн., - квітень 2017 року - 2914,21 грн., - травень 2017 року - 2914,21 грн., - червень 2017 року - 0,0 грн., - липень 2017 року - 15797,05 грн., що загалом складає 25324,50 грн.

Дані обставини підтверджені табуляграмами, виданими відповідачем на виконання вимог ст. 110 КЗпП України (а.с.44-48).

25 липня 2017 року у касі дирекції м. Лиман позивачем було отримано заробітну плату за першу половину березня (з 01 березня по 15 березня) 2017 року у розмірі 1701,63 грн. Зазначена обставина визнана сторонами, а тому доказуванню не підлягає.

Згідно виписки по зарплатному картковому рахунку позивача № 5167 4900 1132 1198 у АТ «Ощадбанк» з квітня 2017 року по липень 2017 року заробітна плата на рахунок позивача не надходила (а.с.74-75).

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, об-числена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган ви-плачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звіль-нення.

Аналіз приписів ст. 116 КЗпП України дає підстави для висновку, що при звільнен-ні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. При цьому, до предмета доказування при розгляді зазначеного спору входять такі юридичні факти, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та проведення роботодавцем остаточного розрахунку із звільненим працівником.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємст-ва, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Згідно наданих позивачем табуляграм позивачу нарахована заробітна плата за період роботи з березня 2017 року по липень 2017 року, розмір якої після утримання обов'язкових податків та зборів (до виплати) дорівнював 25324,50 грн.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, давши їм належну правову оці-нку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 перебував з ПАТ «Українська залізниця» в трудових відносинах та при звільненні не отримав повного розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідачем не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції доказів на спростування нарахувань в вищезазначених табуляграмах на відсутність заборгованості перед позивачем. Станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції заборгованість позивачу відповідачем не виплачена.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано вихо-див із того, що відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не провів розрахунок з позивачем в день звільнення, остання виплата заробітної плати за період з 01 березня по 15 березня 2017 в сумі 1701,63 грн. проведена 25 липня 2017 року, та правильно стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі з 16 березня по липень 2017 року, яка після утримання обов'язкових податків та зборів становить 23622,87 грн., врахувавши виплачену позивачу суму 1701,63 грн.

При цьому суд обґрунтовано відхилив посилання відповідача на відсутність пер-винної документації, як на підставу для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати, оскільки обов'язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік, тощо, покладено на працедавця, а не на працівника

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у нього первинної докумен-тації, що унеможливлює нарахування заробітної плати та інших виплат, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки заробітна плата була нарахована, про що по-зивач надав табуляграми із зазначенням сум нарахування заробітної плати.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та прийняті з до-триманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бу-ти оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рі-шення.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Г.В. Новікова

О.В.Халаджи