Справа № 137/1921/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В позові зазначила, що 27.12.2014 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, перестав приймати участь у її вихованні, не турбується її здоровям та вихованням. Тому змушена звернутися до суду із вказаним позовом, просить суд стягувати із ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.
Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.6) судом встановлено, що 27.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Із копії свідоцтва про народження (а.с.7) встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Із довідки Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №1351 від 09.11.2018 (а.с.8) встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Дослідивши матеріали справи та врахувавши письмову позицію сторін, враховуючи визнання позову відповідачем та відсутність відомостей про перебування на утриманні у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини чи батьків, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач є батьком і зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на відповідний рахунок необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 гривень.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 141, 247, 259, 263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.180,182,183,184 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, Декларацією з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, суд, -
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії АТ № 110984, виданий 13.02.2015 року Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі розмірі ? частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16.11.2018 року і до досягнення нею повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768,40 гривень на відповідний рахунок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, в сумі платежу за один місяць.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.