Провадження № 2/344/1846/19
У Х В А Л А

11 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (її представникам) вчиняти будь-які дії щодо відчуження, продажу/дарування/обміну будь- яким способом нерухомого майна квартири по вул.Грюнвальдська, 4/4 в м.Івано-Франківську до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, або накладення арешту на майно в межах ціни спору.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 50 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст.150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову. Перераховуючи в ч.1 цієї статті види забезпечення позову та зазначаючи в ч.2 цієї статті про право суду вжити інші види, законодавець не надає суду право самостійно обирати вид забезпечення позову. Це порушує принцип диспозитивності процесу, тому суд при застосуванні заходів забезпечення позову повинен або задовольнити заявлене клопотання, або відмовити у його задоволенні.

Як зазначено в п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Про те, що між сторонами існує спір, свідчить факт звернення позивача до суду за захистом його прав.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити частково, в частині накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову -20100,79грн.

Однак, щодо заборони ОСОБА_2 (її представникам) вчиняти будь-які дії щодо відчуження, продажу/дарування/обміну будь-яким способом нерухомого майна квартири по вул.Грюнвальдська, 4/4 в м.Івано-Франківську до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, то в цьому виду забезпечення позову слід відмовити, оскільки предметом спору не є квартира відповідача.

Слід розяснити, що за ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за даною ухвалою, в тому числі за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 в межах ціни позову -20100,79грн.

Копію ухвали направити для виконання управлінню ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред'явлення до виконання до 12.02.2021 року.

Суддя М.В.Польська