Провадження 2/127/5346/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.03.2017 між позивачем та ОСОБА_3 був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1524088. Забезпечений транспортний засіб за полісом «Ford», державний номер НОМЕР_1. 17.11.2017 в м. Вінниці по вул. Київській, перехрестя з вулицею ОСОБА_4, мала місце дорожньо-траспортна пригода за участю автомобілів «Ford», державний номер НОМЕР_1 (власник ОСОБА_3Д.) та «Daewoo», державний номер НОМЕР_2 (власник ОСОБА_5, водій ОСОБА_6М.). Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, що мала місце 17.11.2017. Оскільки, в результаті ДТП винним є відповідач і враховуючи те, що його цивільно-правова відповідальність як водія забезпечуваного ТЗ застрахована у позивача полісом № АК/1524088, потерпілий в ДТП звернувся до позивача з метою отримання страхового відшкодування за завдану шкоду, яку останній прийняв та вжив усіх заходів для виплати відшкодування. Так, позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 1 807, 89 гривень (вартість ремонту згідно ремонтної калькуляції № 17/590), що підтверджується страховим актом № 63577/1. Відповідно до постанови суду ОСОБА_2, після ДТП, що мала місце 17.11.2017, залишив місце пригоди. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпечуваного транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 1 807, 89 гривень. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 1 762, 00 гривень.

Ухвалою суду від 17.12.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду від 17.12.2018, копію позовної заяви та додані до неї документи 28.12.2018. (а.с. 102)

У строк, визначений судом ухвалою суду від 17.12.2018, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2017, яка набрала законної сили 10.01.2018, було встановлено наступне.

17.11.2017, близько 21 год. 48 хв., в м. Вінниці по вул. Київській біля будинку 54, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Daewoo», державний номер НОМЕР_2, в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби, а водій ОСОБА_2 залишив місце ДТП.

Вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців. (а.с. 12зв.-13)

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № АК/1524088 від 26.03.2017 відповідальність власника транспортного засобу марки «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 застраховано. Страхувальником за полісом є ОСОБА_3, а страховиком Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес». (а.с. 5)

Судом встановлено, що згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 17.11.2017 є страховим випадком

Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом марки «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1, оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Внаслідок ДТП, транспортний засобіб марки «Daewoo», державний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_5, був пошкоджений.

Судом встановлено повідомлення 20.11.2017 ОСОБА_6, який на відповідній правовій підставі керував вищевказаним транспортним засобомна момент ДТП, страхову компанію про настання страхового випадку 17.11.2017. (а.с. 6-8)

20.11.2017 ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «СК «Брокбізнес» із заявою щодо виплати йому страхового відшкодування. (а.с. 9)

На підставі страхового акту № 63577/1 від 13.03.2018 та додатку № 1 до нього розрахунок суми страхового відшкодування, ПАТ «СК «Брокбізнес» було виплачено 1 807, 89 гривень страхового відшкодування на користь ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 18903 від 20.03.2018. (а.с. 18-19зв.)

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпечуваного транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.ч. 13 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в звязку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі суду від 17.12.2018 було розяснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Однак, жодна із сторін по справі не скористалась своїми процесуальними правами.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 1 807, 89 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1 762, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5031 від 09.10.2018. (а.с. 1)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762, 00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, п.п. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 275, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 1 807 (одна тисяча вісімсот сім) гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» судовий збір в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська, 3.

Рішення суду складено 13.02.2019.

Суддя: