Справа №339/308/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Болехів .

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 23 жовтня 2007 року, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже шлюб носить формальний характер.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що стосунки погіршилися, відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та відносини з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач зловживає спиртними напоями, має до неї безпідставні претензії та вимоги, погано до неї ставиться і докоряє у невиконанні побутових обов`язків. Внаслідок таких дій шлюбні відносини припинені, протягом семи років проживають окремо, наміру на подальше збереження сім`ї немає.

14 листопада 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

09 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач, в судовому засіданні відмовилася надати пояснення в якості свідка.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 23 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис №67 (а.с.3).

Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та не проживають разом протягом семи років, поновлювати наміру їх не мають.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки схильність відповідача до вживання алкоголю, негативно впливає на її психологічний стан, вважає, що шлюб з відповідачем суперечить її волі, а його існування суперечить її інтересам та інтересам дитини.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем через його поведінку, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні з матір`ю.

Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати за клопотанням позивача покласти на неї.

На підставі наведеного ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259,263-265 ЦПК України, суд,-