Провадження № 2/742/316/19
Єдиний унікальний № 742/89/19
РІШЕННЯ
05 квітня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд у складі головуючого судді Бездідько В.М., при секретарі Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ,
ВСТАНОВИВ:
10.01.2019 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб, укладений з відповідачем по справі, розірваний. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, який навчається в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства І-ІІ рівня акредитації на денній формі навчання по спеціальності «Готельно-ресторанна справа «Готельне обслуговування» та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробітну плату, тому позивач і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом.
В судове засідання позивач не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Суд, повно та всебічно з'ясував обставини справи, розглянув надані позивачем докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 13.12.2000 року. Відповідно до його свідоцтва про народження батьками зазначені: батько ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 /а.с.4/.
ОСОБА_3 навчається у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства І-ІІ рівня акредитації та є студентом другого курсу денної форми навчання з 01.09.2018 р. по 30.01.2020 р., що підтверджується довідкою №310 від 20.12.2018 року/а.с.4/.
Положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоровя, матеріальне становище дитини, так і стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у звязку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин та враховуючи той факт, що відповідач визнає позов в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне та справедливе, відповідно до вимог ст.183 СК України, присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати предявлення позову - 10.01.2019 року і до закінчення ним навчання 30.01.2020 року, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років, що є адекватним та співрозмірним з урахуванням всіх обставин справи, що були всебічно досліджені під час судового засідання.
Визначений судовим рішенням розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітнього сина, якій вочевидь бракує коштів, а після сплати аліментів в розпорядженні відповідача залишаються кошти достатні для забезпечення його нормальної життєдіяльності.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави підлягає стягнення 50 відсотків суми судового збору, у розмірі 384,20 гривень.
Згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вирішує питання про повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору судовий збір стягується на користь держави.
Керуючись ст.ст.12,19,81,141,259,263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 198,199,200 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп. судового збору в дохід держави.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя