№ 336/918/19
Пр. № 2-п/336/44/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача - адвоката Усенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини і дружини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2019 року задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. З ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини доходів позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

23 вересня ня 2019 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він з поважних причин не мав можливості бути присутнім у судових засіданнях в справі, оскільки не отримував повістки суду, а також вважав, що суд на підставі його заяви про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається справа між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав, вчинив цю процесуальну дію.

Крім того, судом не враховано низку обставин, що мають істотне значення для справи, таких як:

- добровільна щомісячна участь відповідача в утриманні дитини, що виключає примусове стягнення аліментів на її утримання;

- наявність у відповідача на час ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя обов`язку, встановленого рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.08.2019 року, сплачувати аліменти на утримання непрацездатної за віком матері ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини його доходів, що означає наявність у нього сукупних зобов`язань за виконавчими документами в розмірі 58 відсотків його заробітку, а це суперечить змісту ст. 70 Закону України «про виконавче провадження».

На підставі викладеного просить про скасування заочного рішення суду в цій справі.

В судовому засіданні відповідач підтримав вимоги заяви, просить про її задоволення.

Позивач і її представник проти задоволення заяви заперечують, посилаючись на те, що рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, в тому числі з дотриманням вимоги цивільного процесуального законодавства про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судових засідань.

Заочне рішення суду, яке є законним та обгрунтованим, ухвалено з урахуванням сукупності підстав для проведення заочного судового розгляду.

Вислухавши учасників справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

В силу ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, лише сукупність зазначених обставин може зумовити скасування заочного рішення.

За змістом ст. 128 ЦПК України судові повістки, адресовані юридичним особам, надсилаються за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як випливає з розписок на а. с. 39, 48, відповідач вчасно особисто отримував повістки про судовий розгляд, проте до суду не з`явився жодного разу без повідомлення причин такої неявки.

Про обізнаність відповідача про наявність в суді справи, що стосується його інтересів свідчать численні звернення відповідача до суду з заявами про залишення позову без розгляду, а також подання ним апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження в цій справі.

З огляду на перевірені судом обставини суд доходить висновку про відсутність поважних причин для неявки відповідача в судові засідання, а його процесуальну поведінку розцінює як розпорядження своїм правом на власний розсуд, що не може тягти за собою визнання поважною причини неявки в суд.

При цьому суд виходить з того, що навіть за умови доведеності поважності причин неявки в суд першої інстанції, суд в силу ст. 223 ЦПК України вправі винести заочне рішення за умови другої неявки відповідача, незалежно від причини цієї неявки.

Підсумовуючи наведені міркування, суд не може констатувати наявність однієї із складових, сукупність яких є підставою для скасування заочного рішення, а саме: поважності причини неявки відповідача в судові засідання та неповідомлення про них (причини) суду.

Щодо другої складової - наявності фактичних даних, які не враховані судом, - суд бере до уваги такі обставини.

Наявність рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання непрацездатної матері не є істотною обставиною в розумінні ст. 288 ЦПК України та може бути врахована при вирішенні спору про зміну розміру аліментів.

За згаданих обставин суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки заявник не довів жодної з обставин, лише сукупність яких відповідно до закону є підставою для скасування заочного рішення.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 284-287, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу право на оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України, виходячи з того, що строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати отримання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О.В. Щаслива