Справа № 567/1410/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

за участі :

представника позивачів адвоката ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, половини вартості за надання освітньої послуги та половини вартості проживання у гуртожитку

в с т а н о в и в

позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, половини вартості за надання освітньої послуги та половини вартості проживання у гуртожитку.

В обґрунтування вимог зазначено, що з 09 червня 1990 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області (актовий запис № 7). Від спільного подружнього життя народились діти: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час досягли повноліття. Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10 січня 2018 року шлюб між ними був розірваний.

На даний час ОСОБА_4 навчається на платній формі навчання, стипендію не отримує, доходів не має, перебуває на повному матеріальному забезпеченні ОСОБА_3, тому потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_3 змушена нести витрати на її харчування, забезпечувати одягом та взуттям, підручниками, канцелярськими знаряддями, речами першої необхідності, оплачувати навчання та проживання, а також витрати на проїзд. Відповідач повністю відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на її утримання хоча є працездатною особою, працює офіційно в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» та працює неофіційно де отримує заробітну плату. Має добрий стан здоровя, інших утриманців не має, у його власності перебуває нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка), тому має можливість сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 у звязку з навчанням та оплачувати її проживання в гуртожитку. ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку і до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років. Також просила стягнути з відповідача половину понесених витрат на надання освітньої послуги за 3 курс навчання в сумі 8371 грн. 55 коп. та половину витрат на оплату послуг щодо найму ліжко-місця у гуртожитку в сумі 5400 грн. 00 коп.

В подальшому позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяви, в яких відмовились від частини позовних вимог згідно поданого позову, а саме від стягнення з ОСОБА_2 половини понесених витрат на надання освітньої послуги за 3 курс навчання доньки в сумі 8371 грн. 55 коп. та витрат на оплату послуг щодо ліжко-місця в гуртожитку в сумі 5400 грн.

03.12.2018 позивач ОСОБА_3 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, на період навчання в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

Посилаючись на подану до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме стягнення половини вартості за надання освітньої послуги та відмову від стягнення з відповідача половини вартості за оплату проживання у гуртожитку, вважає за необхідне збільшити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки з урахуванням платної форми навчання та оплати проживання у гуртожитку. Просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 18.10. 2018

відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Зазначила, що приймаючи до уваги, що донька сторін по справі ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денній (контрактній) формі навчання, не працює, стипендії не отримує, а її довірителька змушена одноособово оплачувати навчання доньки, її проживання у гуртожитку, оплачувати проїзд до місця навчання та додому, нести витрати на придбання канцелярського знаряддя та підручників, так як відповідач в добровільному порядку не бере участі в матеріальному забезпеченні, відмовляється надавати грошові кошти на її утримання, просила стягнути з ОСОБА_2, на користь її довірительки аліменти на утримання доньки на період навчання в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на навчання доньки але в меншому розмірі, так як він на даний час працює в КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» та отримує мінімальну заробітну плату, він не має можливості сплачувати аліменти на навчання доньки в тому розмірі, які просить позивачка. Інших доходів він на даний час не має, на заробітки не їздить.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Острозького районного суду від 10.01.2018 року розірвано. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час досягла повноліття, та знаходиться на утриманні ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №054041 (а.с.14).

Відповідно до довідки № 509 від 10.09.2018 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, Освітня програма: Логопедія денної форми навчання за контрактом в Київському університеті імені ОСОБА_6 з 01 вересня 2016 року. Форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30 червня 2020 року ( а.с.14).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно доположень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням можливості надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 1 січня 2018 року 1762 грн., з 1 липня 1841 грн., з 1 грудня 1921 грн.

Також, визначаючи розмір аліментів на повнолітню доньку, суд враховує обставини, визначені у ст. 182 СК України - стан здоров'я та матеріальне становище сторін.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка сторін по справі фактично проживає разом з матір`ю, яка її утримує та навчається в Київському університеті імені ОСОБА_6 на денній (платній) формі навчання та не отримує від батька аліментів на своє утримання.

Суд виходить з того, що відповідач працює та отримує заробітну плату, має добрий стан здоров'я, не заперечує проти сплати аліментів на навчання доньки, однак в меншому розмірі, так як він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі який просить позивачка, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до довідки про доходи КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 36180, 54 грн. (а.с.39).

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, відсутність інших утриманців, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 на період навчання в розмірі 1400 грн. до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

Як вбачається із п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це, зокрема, в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову і прийняття такої відмови судом, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається із поданих заяв про відмову від позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3, останні не суперечить інтересам позивачів, подані до початку розгляду справи по суті, тому наявні підстави для прийняття такої відмови, то провадження щодо позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення половини вартості за надання освітньої послуги та половини вартості проживання у гуртожитку підлягає до закриття.

За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-182, 192, 199, 200 СК України, керуючись ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

вирішив

провадження щодо позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення половини вартості за надання освітньої послуги та половини вартості проживання у гуртожитку- закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, індекс 35808, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, індекс 35808, ІПН НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, індекс 35808, ІПН НОМЕР_3) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 на період навчання в розмірі 1400 (одну тисячу чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2018 року та до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, індекс 35808, ІПН НОМЕР_3 на користь держави 704 ( сімсот чотри) гривні 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7