Ухвала

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 122/8720/12

провадження № 61-24049св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 січня 2013 року та на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Автономної Республіки Крим, прокуратури м. Ялта про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, анулювання запису в трудовій книжці про звільнення, визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу службового автомобіля іншій особі, зобов'язання виконувати умови трудового договору, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до прокуратури Автономної Республіки Крим, прокуратури м. Ялта про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, анулювання запису в трудовій книжці про звільнення, визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу службового автомобіля іншій особі, зобов'язання виконувати умови трудового договору, стягнення коштів.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 січня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, позов задоволено. Стягнуто з прокуратури Автономної Республіки Крим на користь ОСОБА_4 637,32 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 жовтня 2012 року до 16 жовтня 2013 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2013 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2013 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Центрального районного суду м. Сімферополя № 122/8720/12.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог зазначених норм ЦПК України матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Витребувані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ матеріали справи ні до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ні до Верховного Суду не надходили.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року для визначення суду щодо вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження копії матеріалів касаційного провадження №61-24049св18 у даній справі направлено до Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2018 року вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження в даній справі визначено Оболонському районному суду м. Києва.

06 березня 2019 року судді-доповідачеві передані матеріали № 756/9075/18(№2-в/756/15/18).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року в складі судді Яценко Н. О. втрачене провадження відновлено в частині рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 січня 2013 року, рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 квітня 2013 року, касаційної скарги ОСОБА_4 від 03 червня 2013 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2013 року.

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що відновлення втраченого провадження в частині допускається, якщо провадження втрачено у відповідній частині. Не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення до суду з такою самою заявою за наявності необхідних документів, про що постановляється ухвала. Після набрання законної сили такою ухвалою, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено (частини третя, четверта статті 494 ЦПК України).

Оскільки судове провадження у справі відновлене частково і розгляд касаційної скарги неможливий, відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року в справі № 111/2150/13-ц (провадження №61-24083сво18).

Керуючись статтями 260, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 21 січня 2013 року та на рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 квітня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Автономної Республіки Крим, прокуратури м. Ялта про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, анулювання запису в трудовій книжці про звільнення, визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу службового автомобіля іншій особі, зобов'язання виконувати умови трудового договору, стягнення коштів закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат