Справа № 182/7060/18
Провадження № 2/0182/921/2019
14.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря - Рахуба О.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить будинок АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з 2008 року її син ОСОБА_2.
Відповідач не приймає участі в утриманні житла, родинних відносин сторони не підтримують. У той же час реєстрація постійного місця проживання ОСОБА_2 у будинку позивача позбавляє її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю. Враховуючи, що відповідач не користується будинком за зазначеною адресою, не несе витрат по його утриманню, жодних його речей у домоволодінні не має, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19). Роз'яснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам.
Відповідач з позовом ознайомлений, отримав його копію разом з ухвалою про відкриття провадження по справі, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.21). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило.
Враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак відзив на позов не подав, а позивач не заперечила проти винесення заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного.
Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1:
1/3 частина - на підставі договору дарування від 05.04.1976 року, посвідченого нотаріусом Першої Нікопольської державно нотаріальної контори Пахомовською Ж.М. за реєстровим № 1-1161 (а.с.8-9);
2/3 частина - на підставі договору дарування від 18.08.1989 року, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Лещинською О.І. за реєстровим № 2-3521 (а.с.6-7);
За вказаною адресою зареєстрований син позивача ОСОБА_2 (а.с.10-13,14,18).
Згідно Акту про не проживання № 1, складеного за підписом сусідів головою квартального комітету № 19 м. Нікополь, ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 з 2008 року (а.с.15).
Реєстрація місяця проживання відповідача у будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 у добровільному порядку з 2008 року не проживає у АДРЕСА_1, не несе жодних витрат по його утриманню, особистих речей відповідача там немає. Зважаючи на те, що відповідач протиправно створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту шляхом визнання Мягкова І.В. таким, що втратив право користування житловим приміщенням за зазначеною адресою.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь позивача (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 317, 319, 328, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: І. В. Тихомиров