печерський районний суд міста києва
Справа № 2-1961/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, обґрунтовуючи скаргу тим, що державний виконавець допустив не передбачене законами зменшення виплати аліментів.

Будучи повідомленими належним чином учасники розгляду в судове засідання не з'явилися, заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили, що у відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року було задоволено позовні вимоги заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти. Зазначене рішення суду набрало законної сили 25 квітня 2012 року, відповідно до ухвали апеляційного суду міста Києва.

15 травня 2012 року Печерським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-1961.

18 липня 2012 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Вбачається, що заявником не наведено якими саме діями державного виконавця порушено його права, не надано будь-яких доказів в обґрунтування вимог по скарзі, а її вимоги фактично зводяться до обов'язків державного виконавця, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2, оскільки, дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що стверджується матеріалами справи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 447 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його скарги на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. А. Писанець