УХВАЛА

4 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 755/10220/17

провадження № 61-34321св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

заявник -ОСОБА_4,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 грудня 2014 року у справі № 2030/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 грудня 2014 року у справі № 2030/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року залишено без змін.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У січні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшла заява про відмову від касаційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року. Заявник вказує, що на підставі частини четвертої статті 398 ЦПК України відмовляється від касаційної скарги і просить касаційне провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви про відмову від касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною четвертою статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається (частина п'ята статті 398 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 398 ЦПК України суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (стаття 396 ЦПК України).

З урахуванням відсутності осіб, які приєдналися до касаційної скарги, та за відсутності підстав для неприйняття відмови від неї, касаційний суд приймає відмову від касаційної скарги та закриває касаційне провадження; про наслідки таких процесуальних дій заявник обізнаний.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відмову від касаційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 рокузадовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від касаційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року.

Касаційне провадження у справі закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов В. А. Стрільчук