ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/488/19 Справа № 212/4857/17 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2017 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

В обґрунтування позову ОСОБА_1зазначила, що вона є пенсіонеркою за віком та ветераном праці. Єдиним доходом у неї є пенсія за віком, інших джерел існування в неї немає. Чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вона є самотньою літньою жінкою. Вказаних коштів позивачу не вистачає, оскільки значну їх частину вона витрачає на сплату комунальних платежів. Позивач має сина, який є працездатним та проживає окремо від неї. В зв'язку з її непрацездатністю, складними життєвими обставинами, необхідністю в лікуванні, просила стягнути з сина на її утримання аліменти в розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку( доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь непрацездатної матері ОСОБА_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2017 року, довічно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила, що судом першої інстанції не перевірено чи має відповідач інші стягнення за виконавчими листами, не залучено її в якості третьої особи до участі в справі. Також судом не встановлено розмір пенсії, яку отримує позивач, не з'ясовано чи має вона інших ще дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вона є пенсіонеркою, в правовому розумінні непрацездатною, отримує пенсію за віком, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач позовні вимоги визнав та підстав не приймати його визнання у суду відсутні та сторонами не повідомлені.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону не дотримався.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином позивача ОСОБА_1 (а.с.7.)

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивача ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 23 березня 2006 року Пенсійним фондом України позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою, та отримує пенсію за віком (а.с.4).

Частиною 1 статті 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України.

Відповідно до статті 201 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 23 березня 2006 року Пенсійним фондом України позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою, та отримує пенсію за віком, проте довідки про розмір пенсії, яку вона отримує матеріали справи не містять, в зв'язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено розмір пенсії позивача, колегія суддів вважає прийнятними, оскільки необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатись залежно від їх матеріального становища, право на аліменти має непрацездатна особа, яка незабезпечена прожитковим мінімумом.

Дніпровським апеляційним судом явка позивача ОСОБА_1 була визнана обов'язковою та зобов'язано позивача надати до суду довідку про розмір пенсії.

Позивач ОСОБА_1 довідку до суду апеляційної інстанції не надала, отже не довела, належними та допустимими доказами, що її розмір менший за законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та факту потреби матеріальної допомоги з боку відповідача, що виключає можливість обов'язку відповідача утримувати свою непрацездатну матір.

Доводи апеляційної скарги, про те, що судом першої інстанції не перевірено чи має відповідач інші стягнення за виконавчими листами, не залучено її в якості третьої особи до участі в справі, не з'ясовано чи має вона інших ще дітей, не мають правового значення, оскільки, з огляду на вищевикладене, колегія суддів встановила, що обов'язок утримання повнолітніми дітьми непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним, а виникає за умови, що їх заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи є меншими за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв'язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п. п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: