Єдиний унікальний номер 229/4090/19
Номер провадження 2/229/909/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря судового засідання Білик О.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна Ірина Георгіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 16 липня 2019 року звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21 червня 2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №15750218, відповідно до умов якого йому був наданий кредит для придбання транспортного засобу в сумі 74950,00 грн. терміном на три роки, тобто до 21.06.2015 року. 10 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь відповідача невиплаченої, відповідно до умов Кредитного Договору №15750218 від 21.06.2012 року, заборгованості, яка за період 23.07.2017 року по 23.07.2018 року складає 25316 грн. 99 коп., з урахуванням: заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 14411 грн. 79 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 10905 грн. 20 коп., суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису в сумі 1400 грн. 00 коп.

Позивач не згоден з виконавчим написом приватного нотаріуса, оскільки вважає, що він не відповідає вимогам Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дружківського міського суду від 23 липня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у підготовче засідання на 12 серпня 2019 року (а.с.9-10).

12 серпня 2019 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду на 30 вересня 2019 року (а.с.17-18).

Згідно з ухвалою Дружківського міського суду від 30 вересня 2018 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу було витребувано документи, що стали підставою для винесення виконавчого напису (а.с.24-25).

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача ПАТ "ПУМБ" у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, 07.11.2019 року надав клопотанням про перенесення розгляду справи, проте не надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.14,22,27,52,55).

Також, 23 грудня 2019 року електронною поштою до суду надійшло клопотання представника відповідача ПАТ "ПУМБ" про відкледення судового засідання, призначеного на 24.12.2019 року в зв"язку з тим, що представник відповідача буде зайнятий в іншій справі, проте до свого клопотання представник відповідача не надала доказів її зайнятості в інших провадженнях (наприклад судових повісток) (а.с.62-65).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна І.Г. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином (а.с.15,20-21,28-29,53-54).

Відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п.2 ч.2 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого ЦПК України строку в зв"язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними

Оскільки представник позивача 07.11.2019 року вже надавала клопотання про відкладення розгляду справи, то суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представника відповідача, який повідомлений належним чином про розгляд справи (а.с.55).

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), що відповідає вимогам ч.4 ст.223 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на це, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір з ПАТ "Перший український міжнародний банк" 21.06.2012 року для придбання автомобіля марки Ford на сум74950,00 гривень зі сплатою 13,95 процентів на рік строком до 21.06.2015 року, про що сторони уклали кредитний договір №15750218 (а.с.32-49).

Відповідний розрахунок заборгованості за кредитним договором №15750218 від 21 червня 2012 року, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 станом на 23.07.2018 року, відповідачем до суду не наданий.

10 серпня 2018 року за заявою ПАТ «ПУМБ» приватний нотаріус Київського нотаріального округу Юдіна І.Г. вчинила виконавчий напис на копії Кредитного договору №15750218 від 21 червня 2012 року для стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором у загальній сумі 25316,99 грн., а саме: заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 14411 грн. 79 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 10905 грн. 20 коп., а також суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису в сумі 1400 грн. 00 коп. (а.с.4).

На підставі вищезазначеного виконавчого напису 18 квітня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області було відкрито виконавче провадження, що підтверджується відповідною постановою серія ВП № 58935298 (а.с.6).

Суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із наступним.

За загальним правилом статей ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Наведене кореспондується із роз`ясненнями, викладеними у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», що при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат", виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом лише за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 1 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17).

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 , крім іншого, посилалася також на те, що вимоги ПАТ «ПУМБ», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. Зокрема, ОСОБА_1 не погоджується зі строком стягнення суми заборгованості, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (з 21.06.2015 року по 23.07.2018 року), а тому нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис 10.08.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. вчинено виконавчий напис про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПУМБ" невиплаченої у строк відповідно до умов Кредитного договору №15750218 від 21.06.2012 р. заборгованості яка за період 23.07.2017 року по 23.07.2018 року складає 25316 грн. 99 коп., з урахуванням: заборгованості за сумою кредиту у розмірі - 14411 грн. 79 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 10905 грн. 20 коп., суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису в сумі 1400 грн. 00 коп.

При цьому, на виконання ухвали суду про витребування доказів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна І.Г. так і не надала до суду документи. Які стали підставою для вчинення нею виконавчого напису №45 від 10.08.2018 року.

У свою чергу, в суду не має можливості встановити відповідність виконавчого напису нотаріусу законодавству, а також чи надавались документи, передбачені підпунктом 2.1 пункту 2 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, оскільки вказана ухвала суду не виконана, документи, які стали підставою для вчинення виконавчого запису суду не надані.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сплачений нею судовий збір за подачу позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 768,40 гривень (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10,11,12,13,76,77,81,141,263,264,265,280 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдіна Ірина Георгіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 10 серпня 2018 року, зареєстрований в реєстрі №45, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіної Іриною Георгіївною про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» невиплаченої у строк відповідно до умов Кредитного договору №15750218 від 21 червня 2012 року заборгованості за період 23.07.2017 року по 23.07.2018 року, яка складає 25316 грн. 99 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений в нарадчій кімнаті 24 грудня 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар