Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Черкаського районного суду від 19.09.2005 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Їх дочка ОСОБА_3 весь час проживала та проживає з позивачкою. Однак, відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі, а з 2015 року взагалі припинив виплати. З указаного часу позивачка сама виховує та утримує доньку, оскільки остання готується стати студенткою, вона потребує кошти на навчання та додаткові заняття з репетиторами. В Золотоніському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває на виконанні виконавче провадження з примусового стягнення з відповідача аліментів. Згідно листа №0-911/9-24/2 від 23.07.2018 року, наданого ГТУЮ у Черкаській області відповідач аліменти не сплачував та станом на 01.01.2019 року його заборгованість становить 80967,88 грн. Зазначає, що відповідач був добре обізнаний про зміст судового рішення про стягнення аліментів, оскільки на протязі 2006-2012 років частково сплачував аліменти. Враховуючи дану заборгованість, позивач провела розрахунок неустойки (пені) у звязку із несплатою аліментів за вказаний період на суму 251147 грн. 46 коп., яку вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь, тому звернулась з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 251147 грн. 46 коп.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 15.02.2019 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідач є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР №113226.

Згідно виконавчого листа №2-162/2005, виданого Черкаським районним судом, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, вирішено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 16.08.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, яка розрахована за формулою: борг за місяць в якому аліменти не сплачені ? 1% ? кількість днів прострочення = пеня, заборгованість відповідача станом на січень 2019 року складає 251147,46 грн.

Відповідно розяснень листа Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області №2023 від 01.02.2019 року, постановою від 09.06.2005 року відкрито виконавче провадження №2100521, щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 Боржник працював на сезонних, тимчасових роботах, аліменти сплачував нерегулярно та в неповній мірі. Станом на 01.02.2019 року, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів його заборгованість становить 83017,63 грн. Зазначається, що ухвалою Золотоніського міськрайсуду від 24.10.2018 року боржника ОСОБА_2 оголошено у розшук. В указаному листі відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про стан його заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.2, 3 ст. 150 СК України).

Отже відповідач нарівні із позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини .

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, - розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У період з травня 2015 по листопад 2018 порядок обрахування пені за прострочення сплати аліментів зазнав законодавчих змін.

Так, відповідно до ч.1 ст. 196 СК України (в редакції яка була чинною до 08.07.2017), - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

08.07.2017 набрав чинності Закон України №2037-VIII від 17.05.2017, яким внесено зміни до ч. 1 ст. 196 СК України, викладено її в новій редакції та передбачено що, - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розяснення порядку нарахування пені за правилами, що діяли до 08.07.2017 надав Верховний Суд України у Постановах від 01.07.2015 по справі № 6-94цс15 та від 03.02.2016 по справі № 6-1477цс15, вказавши, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

ВП Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 справі № 6-94цс15 та зазначила, що ст. 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Що стосується розміру пені, яку позивач бажає стягнути з відповідача за період з 01.01.2016 року по 01.01.2019 року, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені за прострочення зі сплати аліментів не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, яка станом на 01.02.2019 року складає 83017,63 грн., а тому суд задовольняє вимоги позивача зі стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 01.01.2019 року на вказану суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 830,18 грн.

Керуючись ст.ст. 195,196 СК України, ст.ст.263-265ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, в сумі 83017 (вісімдесят три тисячі сімнадцять) грн. 63 (шістдесят три) коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 830 грн. 18 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов