Справа № 567/1461/18
У Х В А Л А

13 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому засіданні заяву представника відповідача - військової прокуратури Рівненського гарнізону про відвід головуючій судді Венгерчук А.О. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Рівненського гарнізону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування

встановив:

Острозьким районним судом Рівненської області, в складі головуючої судді Венгерчук А.О. за правилами загального позовного провадження розглядається цивільна справа №567/1461/18 за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Рівненського гарнізону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування.

11.02.2019 року до суду надійшла заява від представника відповідача про відвід головуючій судді Венгерчук А.О., посилаючись на обставини, що на його думку, викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року відвід судді Венгерчук А.О. було визнано необґрунтованим, а заяву представника відповідача, в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, передано судді Назаруку В.А. для вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд не вбачає підстав для розгляду заяви про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід, а також дослідивши положення ст. 36 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Заява представника відповідача про відвід мотивована безпідставною відмовою головуючої у справі №567/1461/18 Венгерчук А.О. в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду вказаної справи на іншу дату з наданням відповідачу часу на підготовку відзиву на позовну заяву ОСОБА_4 в порядку ст.178 ЦПК України. Крім того, заявник посилається на те, що відповідач звертався до суду з проханням роз'яснити, яка конкретно заява ОСОБА_1 є предметом розгляду у справі №567/1461/18, однак відповіді не отримав.

Посилається на те, що під час здійснення правосуддя головуючою суддею Венгерчук А.О. було порушено норми процесуального права, що призвело до звуження можливості відповідача подати заяву по суті позову та в обгрунтування своєї правової позиції надати суду та сторонам письмові докази. Одночасно зазначає, що головуючою суддею було порушено норми національного законодавства в частині забезпечення засад рівності всіх учасників процесу перед законом та змагальності сторін в наданні суду доказів та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в частині забезпечення права на справедливий суд та права на захист та Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Посилаючись на зазначені обставини та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України заявив відвід головуючій у справі.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 36, 39 КПК України дає можливість дійти висновку про те, що заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність та особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов'язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивними критеріями. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно заяви представника відповідача відвід головуючої судді мотивований наявністю обставин, які на його думку, викликають сумнів у неупередженості судді.

Водночас, такі обставини під час розгляду заяви про відвід судді не встановлені та заявником не доведено наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Венгерчук А.О. і унеможливлювали ухвалення нею об'єктивного рішення у справі.

Вивченням доводів заявника встановлено, що заява про відвід мотивована допущеними, на думку представника відповідача, порушеннями процесуального характеру з боку судді Венгерчук А.О. при розгляді справи.

Водночас, представником відповідача не подано суду жодного належного, допустимого та об'єктивного доказу, який би підтвердив упередженість або необ'єктивність суду. Заявлений відвід не ґрунтується на конкретних фактах, які б свідчили про будь-яку заінтересованість чи упередженість головуючої судді Венгерчук А.О., є надуманим та ґрунтується виключно на суб'єктивних переконаннях заявника. Із змісту поданої заяви встановлено, що заявник обмежився лише перерахуванням обставин, які на його думку викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді, зокрема, щодо допущення порушення головуючою суддею процесуального характеру про ненадання роз'яснень представнику відповідача по суті справи, що призвело до унеможливлення подання ним відзиву.

Суд вважає дані посилання безпідставними, оскільки як зазначає відповідач в своїй заяві, йому було надіслано матеріали позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, що передбачено ЦПК України та свідчить про відсутність перешкод для підготовки відзиву у справі.

Порядок подання доказів регламентується ст.83 ЦПК України та з поданої заяви не вбачається фактів, які б свідчили про здійснення перешкод суддею в користуванні стороною відповідача його процесуальними правами.

Одночасно, суд звертає увагу представника відповідача на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того або іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України.

Окрім цього, у справі "Хаушильд проти Данії" Європейський суд з прав людини вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Непогодження заявника, внаслідок його суб'єктивних міркувань, з процесуальними рішеннями судді Венгерчук А.О. під час розгляду справи №567/1461/18, не свідчить про її упередженість та необ'єктивність, як наслідок, не тягне за собою її усунення від розгляду справи.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз'яснити представнику відповідача, що відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами.

Враховуючи наведене, оскільки заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді та судом не встановлено жодних підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які б виключали участь судді у розгляді цивільної справи №5671461/18, відвід ґрунтується виключно на суб'єктивних переконаннях представника відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 40,258, 260, 353 ЦПК України

постановив:

в задоволенні заяви представника відповідача - військової прокуратури Рівненського гарнізону Барілова Д.В. про відвід головуючої судді Венгерчук А.О. по цивільній справі № 567/1461/18 за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Рівненського гарнізону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Назарук В.А.