№ 336/7296/19
провадження № 2/336/3823/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду 15.11.2019 р. звищевказаним позовом. В позовній заяві зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 р., але наразі подружжя мешкає окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 . Дитина проживає разом з позивачем, кошти на його утримання відповідач не сплачує. Позивач не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

За позовом, посилаючись на ст.ст.84, 180, 181-183, 191 СК України, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача кошти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття дитини, також стягнути кошти на її утримання у розмірі ј частини від заробітку (доходу), до досягенння сином трирічного віку.

Ухвалою від 22.11.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.12.2019 р.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджуються з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем (а.с.7, 10, 11).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.1 ст.184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі.

Ч.3 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів, є законними та обгрунтованими.

Вирішуючи позов в частині стягнення коштів на утримання дружини, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі та мають спільну дитину.

ОСОБА_1 доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років.

Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, тому спроможній платити аліменти на утримання дружини, з якою проживає спільна дитина, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті.

З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, а також за відсутності заперечень з боку відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином трирічного віку.

Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень статті 142 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354, 430ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.11.2019 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.11.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2019 року.

Суддя О.В.Дмитрюк