Справа № 308/3188/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання іпотеки припиненою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою, яку мотивує тим, що 10.03.2006 року між AT «Кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №А10001. Сума кредиту складала 39500 дол. США, строк кредитування до 01.03.2016 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між AT «Кредит Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського іонного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованою в реєстрі за № 360. Предметом іпотеки є «домоволодіння, загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м,, що знаходиться за адресою Палі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке обтяжене іпотекою ПАТ Кредобанк» та забезпечує виконання зобов`язань за Кредитним договором №А10001 від 10.03.2006 року. Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 помер, а ПАТ «Кредобанк» не пред`явив вимоги до спадкоємців у термін визначений чинним законодавством, ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що втратив право вимоги до спадкоємців. А тому, враховуючи, що основне зобов`язання припинено у зв`язку з смертю позичальника та пред`явленням кредитором вимог до спадкоємців з пропуском встановленого чинним законодавством строку, іпотека за кредитним договором також підлягає визнанню припиненою.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/6197/18 від 28.01.2019 року за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини, єдиним спадкоємцем став ОСОБА_1 і ПАТ «Кредобанк» повинен був подати відповідну вимогу до спадкоємців до 03.06.2015 року. Вимогу до спадкоємців подано лише 12.08.2015 року. З цих підстав у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до тексту позовної заяви (у справі №756/6197/18) вбачається, що: лише 06.08.2015 року Позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_3 Та відразу 12.08.2015 року Позивач у відповідності до вимог ст. 1281, 1282 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців через державну нотаріальну контору.

Однак, позивач зазначає, що відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 04.09.2014 року у справі №363/3570/14-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 13.10.2014 року.

Згідно копії клопотання ОСОБА_2 по справі від 13.10.2014 року, заявниця повідомила суд, що Боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм клопотанням просила закрити провадження з підстав передбачених ст. 205 ЦПК України. До свого клопотання ОСОБА_2 додала копію Свідоцтва про смерть від 20.06.2014 року. Отримавши таке клопотання, суддя Вишгородського районного суду Київської області направила до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області запит. Згідно копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 №391/2014 вбачається, заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до Вишгородської нотаріальної контори відсутні. Ухвалою суду від 25.12.2014 року провадження у справі було закрито, керуючись п. 6 ст.205 ЦПК України. Ухвала суду набрала законної сили 31.12.2014 року. З цього очевидно вбачається, що Позивач по справі ПАТ «Кредобанк» був ознайомлений з даною обставиною не з 06.08.2015 року, а з 03.12.2014 року (повторно 26.12.2014 року).

Таким чином, позичальник за Кредитним договором №А100001 від 10.03.2006 року, ОСОБА_3 помер, а ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, оскільки основне зобов`язання є припиненим.

Усі ці обставини встановлені Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2019 у справі №756/6197/18.

Однак, враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_3 , помер, а кредитором було пропущено шестимісячний строк для пред`явлення його вимог до спадкоємців, основне зобов`язання є припиненим.

Таким чином, оскільки позичальник за Кредитним договором №А 10001 від 10.03.2006 року, ОСОБА_3 , помер, а ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення -вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 Цивільного кодексу України, основне зобов`язання є припиненим, а тому, як наслідок, іпотеку за Іпотечним договором від 10.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного тіріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованою в реєстрі за № 360, слід визнати припиненою з підстав ч.1 ст. 599 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Представником ПАТ «Кредобанк» Проценко М.М., в порядку ЦПК України, подано відзив на позовну заяву, з якої слідує, що доводи позивача у позовній заяві націлені на уникнення виконання зобов`язань, взятих на себе ОСОБА_3 . Зазначає, що AT «Кредобанк» звертався до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у зв`язку із порушенням останнім виконання взятих на себе зобов`язань за договором кредиту № А100001. Ухвалою від 04.09.2014 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13.10.2014 року. Позивач у своїй позовній заяві особисто визнає факт, що спадкоємцями не було повідомлено про смерть ОСОБА_3 . Тільки у зв`язку із зверненням Банком до суду, ОСОБА_2 подано до Вишгородського районного суду Київської області клопотання по справі від 13.10.2014 року, яким вона повідомила, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після сплину чотирьох місяців після смерті ОСОБА_3 .

В позовній заяві також зазначено, що отримавши від ОСОБА_2 клопотання про в якому повідомляється про смерть ОСОБА_3 - суддя Вишгородького районного суду Київської області Скарлат О.І. направила до Вишгородської районної державної нотаріальної контори запит. Згідно копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 №391/2014 вбачається, що заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до Вишгородської районної нотаріальної контори відсутні. Однак, в Рішенні Оболонського районного суду від 28.01.2019 року зазначено, що 16.12.2014 року ОСОБА_2 від іменні її неповнолітнього сина ОСОБА_1 подала нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька. Тобто, подаючи 13.10.2014 клопотання де зазначалась інформація про смерть ОСОБА_3 ОСОБА_5 усвідомлено не повідомлювана Суд про намір звернутись від імені її неповнолітнього сина з заявою про відкриття спадщини. Крім того, в порушення п.1 ст. 1281 ЦК України, не надала таку інформацію Банку, не зважаючи на факт з`явлення Банком клопотання про встановлення кола спадкоємців. А тільки після того, як судом було встановлено що заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до Вишгородської районної нотаріальної контори відсутні - звернулась з відповідною заявою. Що свідчить про умисне приховування кола спадкоємців та не бажання виконувати взяті при житті ОСОБА_3 обов`язків, які в свою чергу Банком були виконані.

Пункт 2 ст. 1281 ЦК України чітко визначає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатись про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Однак, Банк намагався встановити коло спадкоємців, проте був позбавлений такої можливості, так як ОСОБА_6 не повідомила по-перше, про смерть Боржника, а по-друге про подання заяви про прийняття ОСОБА_3 спадщини. 06.08.2015 року AT «Кредобанк» дізнався, що на момент смерті з ОСОБА_3 постійно проживали ОСОБА_2 , та їх спільні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Відповідно до ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки Позивач приховала намір звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини від імені неповнолітнього ОСОБА_1 під час розгляду справи в Вишгородському суді Київської області, а згідно з інформацією встановленою вищезазначеним судом, на момент запиту до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області, спадкоємців які б звернулись з заявою про прийняття спадщини були відсутні - AT «Кредобанк» не міг знати коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Тому, встановивши, 06.08.2015 року, що на момент смерті з ОСОБА_3 постійно проживали ОСОБА_2 , та їх спільні діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 AT «Кредобанк» 12.08.2015 року пред`явив свої вимоги до осіб, які індифікував як спадкоємців ОСОБА_3 .

Тобто, фактично із за дій позивача, що порушують норми матеріального права, був змушений особисто намагатись встановити коло спадкоємців для того, щоб виконати передбачені положення п.2 ст. 1281 ЦК України, так як був позбавлений інформації про осіб, які прийняли спадщину (або мають такий намір). Позивач знала, про існування цих обставин, проте з метою уникнення виконання взятих на себе її чоловіком зобов`язань, свідомо не повідомила позивача про бажання звернутись до нотаріуса з заявою про прийняти спадщини в інтересах дитини, а звернулась з про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 на той момент коли всі обставини вже було встановлено судом.

Враховуючи вищенаведене, представник ПАТ «Кредобанк» просив відмовити в задоволенні позовної заяви поданої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою.

ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, однак надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просив врахувати надані стороною відповідача заперечення у відзиві на позовну заяву, а також взяти до уваги постанову ВСУ від 11.09.2019 року, в справі №201/13602/16-ц, в якій судом зроблено висновок про те, що сплив позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання або засобу його забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.03.2006 року між AT «Кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №А10001. Сума кредиту складала 39500 дол. США, строк кредитування до 01.03.2016 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між AT «Кредит Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського іонного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 360.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 20.06.2014 р.

На час смерті ОСОБА_3 не у повному обсязі сплатив кредит, проценти за користування ним та комісію за адміністрування кредиту. Заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором від 10.03.2006 року №А10001 становила 11427,28 доларів США, що еквівалентно 318 478,30 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, ПАТ "Кредобанк" звернувся до Оболонського районного суду м. Києва про стягнення з спадкоємців ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , заборгованості за кредитним договором від 10 березня 2006 року №А10001 у сумі 11427,28 доларів США, що еквівалентно 318 478,30 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року, яке набрало законної сили 28.02.2019 року, у задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Вказаним рішенням суду встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 став ОСОБА_1 і ПАТ «Кредобанк» повинен був подати відповідну вимогу до спадкоємців до 03.06.2015 року. Вимогу до спадкоємців подано лише 12.08.2015 року, тобто з пропуском, визначеного ч.2 ст. 1281 ЦК України, строку. З цих підстав у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 було відмовлено.

З дослідженого судом вказаного рішення суду слідує, що ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , а тому він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

16.12.2014 року ОСОБА_2 від імені її неповнолітнього сина ОСОБА_1 подала нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька ОСОБА_3 . Інші спадкоємці спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняли.

За приписами ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Отже, часом відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ПАТ "Кредобанк" пред`явило вимогу до спадкоємця позичальника ОСОБА_3 шляхом надіслання нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори претензії від 12.08.2015 року вих. №1261/1/2010.

Про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ПАТ "Кредобанк" дізналось 03.12.2014 року, що підтверджується журналом судового засідання у цивільній справі №363/3570/14-ц за позовом ПАТ "Кредобанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, згідно з цим журналом судового засідання представник ПАТ "Кредобанк" заявила суду про необхідність встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 . Наведений доказ свідчить про очевидну поінформованість ПАТ "Кредобанк" про смерть позичальника ОСОБА_3 , а отже і про відкриття спадщини.

Таким чином, ураховуючи приписи ч. 2 ст. 1281 ЦК України, ПАТ "Кредобанк" повинно було пред`явити вимогу до спадкоємця ОСОБА_3 у термін до 03.06.2015 року. Натомість позивач звернувся з такою вимогою лише 12.08.2015 року, тобто з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, у даній справі не підлягають доказуванню ті обставини, що ПАТ «Кредобанк» звернувся до спадкоємця ОСОБА_1 з вимогою про погашення боргу лише 12.08.2015 року, тобто з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

До аналогічного висновку прийшов ВСУ при винесенні постанови від 08.04.2015 р. по справі №6-33 цс15.

Враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_3 , помер, а кредитором було пропущено шестимісячний строк для пред`явлення його вимог до спадкоємців, основне зобов`язання є припиненим.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 5 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Законом України «Про іпотеку».

Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, оскільки позичальник за Кредитним договором №А 10001 від 10.03.2006 року, ОСОБА_3 , помер, а як встановлено рішенням суду, ПАТ «Кредобанк» вважається таким, що позбавлений права пред`явлення вимог до спадкоємців у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 Цивільного кодексу України, основне зобов`язання є припиненим, а тому, як наслідок, іпотеку за Іпотечним договором від 10.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованою в реєстрі за № 360, яка в силу ч.5 ст.3 Закону України «Про Іпотеку» має похідний характер від основного зобов`язання, слід визнати припиненою на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Що стосується посилання представника відповідача на постанову ВСУ від 11.09.2019 року, в справі №201/13602/16-ц, в якій судом зроблено висновок про те, що сплив позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання або засобу його забезпечення, то такі, на думку суду, є безпідставними, оскільки як слідує зі змісту заявлених позивачем вимог, останній як на підставу своїх вимог посилається на ті обставини, що основне зобов`язання є припиненим, а отже і іпотеку, як похідну від основного зобов`язання, слід визнати припиненою, не посилаючи при цьому на сплив позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 609, 1218, 1281, 1298 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання іпотеки припиненою - задоволити.

Визнати припиненим договір іпотеки від 10.03.2006 року, як похідний від кредитного договору №А100001 від 10.03.2006 р., укладений між Акціонерним товариством «Кредит Банк (Україна)», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №360.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (, адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд.78) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) сплачений останнім судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 26.12.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк