Провадження №2/523/1628/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"13" лютого 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 червня 2015р. між сторонами було укладено договір позики згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність 73600 доларів США, який зобовязався повернути у термін до 31.12.2015р.. Однак свої зобовязання відповідач не виконував та не повернув кошти у визначений термін. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 73 600 доларів США. Окрім того, позивач, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача за період 3% річних, за період 01.01.2016р. по 19.12.2018р. у розмірі 6 370 доларів США, еквівалентно 177 659,30 гривень, а інфляційні витрати у розмірі 763 071,25 гривень.

В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути у його відсутність.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило. Окрім того в судове засідання відповідач повторно не зявився, про розгляд справи повідомлявся за останнім місцем реєстрації, а також за іншими можливими адресами проживання відповідача, проте за вищевказаними адресою судові повістки не отримує, у звязку з чим, на підставі п.2 ч.1 ст.131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Окрім того, суд надавав оголошення на сайті суду про виклик відповідача.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 16 червня 2015р. між сторонами було укладено договір позики згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність 73600 доларів США, який зобовязався повернути у термін до 31.12.2015р..

Отже між сторонами було укладено договір позики.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч.1ст.1046ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Стаття 610ЦКУкраїнивизначає,що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства». Спеціальні положення ч.1 статті 1048 ЦК України встановлюють цей розмір процентів «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором».

Судом встановлено, що відповідач не виконував та не повернув кошти у визначений термін. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 73 600 доларів США.

Згідно вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних та індексації, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.01.2016р. по 19.12.2018р., 3% річних склало суму у розмірі 177 659,30 гривень, а інфляційні витрати у розмірі 763 071,25 гривень.

Враховуючи, що відповідачем не було подано жодного заперечення щодо зазначеного розрахунку, то вищевказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Окрім того, враховуючи, що суд звільнив позивача під повної оплати судового збору, то залишок суму судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь Держави.

Керуючись ст.ст.15,16,192,526,533,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.2,5,10,12,258,259,263-265,268, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 65, кв. 28, іпн. НОМЕР_1)

на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 124, РНОКПН №) суму боргу у розмірі 73 600 доларів США, 3% річних, за період 01.01.2016р. по 19.12.2018р. у розмірі 177 659 гривень 30 копійок, а інфляційні витрати у розмірі 763 071 гривень 25 копійок, судовий збір у розмірі 704 гривні.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 65, кв. 28, іпн. НОМЕР_1)

На користь Держави Держави в особі Державної судової адміністрації України, ( код за , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 8901 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2019р.