Справа № 495/4577/18
№ провадження 4-с/495/9/2019
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Одеської області на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Одеської області на дії державного виконавця.

В судове засідання представник скаржника не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Вивчивши матеріали скарги, докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовіносини.

01 жовтня 2013 року державним виконавцем Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ Одеської області винесено постанову за ЄДРВП № 30961908 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

09 жовтня 2013 року державним виконавцем Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ Одеської області винесено постанову за ЄДРВП № 30961908 про розшук майна боржника, а саме оголошено розшук майна: автомобіль марки «Тоуota», модель «Avensis», рік випуску 2000, чорного кольору, № шасі (кузова, рами): SB153SВN00Е052084, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить скаржнику ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 343102 від 2 грудня 2011 року.

Вищезазначений штраф був сплачений, що підтверджується листами Білгород- Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 22.09.2017 року №42/19538 та від 25.09.2017 року № 42/19624.

На прохання скаржника скасувати постанови про арешт майна, оголошення заборони та оголошення розшуку майна було відмовлено, що підтверджується листом Білгород- Дністровського МР ВДВС ГТУЮ Одеської області від 27.03.2018 року №10240/26-27.

16.12.2014 року виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХVI.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі про охоронюваний законом інтерес вказується, що поняття охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, спільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозахисну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, шо право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.

Із змісту ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб'єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб'єкти цих правовідносин.

Відповідно до вимог частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до вимог частини 4 Розділу III Інструкції з організації примусового конання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред явлення виконавчого документа.

В свою чергу частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимогу про те, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Приписами статей 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого визначено, що виконавче провадження і примусове виконання рішень, це сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню з дотриманням засад верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження.

Враховуючи те, що 16.12.2014 року виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХVI.

Таким чином, суд вважає, що вимоги скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Одеської області на дії державного виконавця є доведеною, обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-453, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Одеської області на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не зняття арешту з автомобіля «Тоуota», модель «Avensis», рік випуску 2000, чорного кольору, № шасі (кузова, рами): SB153SВN00Е052084, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постанову ЄДРВП № № 30961908 від 01 жовтня 2013 року Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.10.2013 року про оголошення розшук транспортних засобів, які зареєстровані за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, а саме : автомобіль «Тоуota», модель «Avensis», рік випуску 2000, чорного кольору, № шасі (кузова, рами): SB153SВN00Е052084, реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :