Ухвала

08 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 643/4603/18

провадження № 61-2848ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромзв'язок», подану адвокатом УльяновДмитром Володимировичем, на постанову Харківського апеляційного суду від

26 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромзв'язок» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовними вимогами до ТОВ «Енергопромзв'язок» про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 та

ТОВ «Енергопромзв'язок» 07 квітня 2017 року в простій письмовій формі уклали договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, а саме будівлі підстанції швидкої допомоги літ. «Т», що знаходиться по АДРЕСА_1 та належала відповідачу на підставі аукціонних торгів на ТОВ «Універсальна біржа «Гермес» від 17 квітня

2014 року № 1.

ОСОБА_2 сплатив ТОВ «Енергопромзв'язок» вартість об'єкта в розмірі 29 868,00 грн. У договорі сторони домовилися про зобов'язання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкту в строк до 30 квітня 2017 року, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19 червня

2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва літ. «Т», що знаходиться по АДРЕСА_1 від 07 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Енергопромзв'язок», та визнання за

ОСОБА_2 право власності на об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з наступних будівель та споруд: нежитлової будівлі літ. «Т» площею 2 097,9 кв.м., відсоток будівельної готовності - 15 %.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Харківська місцева прокуратура № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради задоволено.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 червня

2018 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до

ТОВ «Енергопромзв'язок» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 лютого 2019 року представник ТОВ «Енергопромзв'язок» ? адвокат Ульянов Д. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від

26 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 червня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 643/4603/18 є визнання договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, а саме будівлі підстанції швидкої допомоги літ. «Т», що знаходиться по АДРЕСА_1 (вартість об'єкта 29 868,00 грн).

Таким чином, ціна позову у справі № 643/4603/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Харківським апеляційним судом справу № 643/4603/18 визнано малозначною та розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Представник ТОВ «Енергопромзв'язок» ? адвокат Ульянов Д. В. у касаційній скарзі, керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилання заявника у касаційній скарзі на частину третю статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржене судове рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромзв'язок», подану адвокатом Ульяновим ДмитромВолодимировичем, на постанову суду Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопромзв'язок» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило