Справа № 446/185/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/3112/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Стрептівської сілької ради - Балик І.П., третя особа: ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Стрептівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом до Стрептівської сільської ради Кам»янка-Бузького району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_6 Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з усіма надвірними спорудами та земельна ділянка (пай), розташована на території Стрептівської сільської ради.

Ще до відкриття спадщини йому було відомо, що матір»ю був складений заповіт на користь його сестри - ОСОБА_7 Однак, як йому стало відомо, ОСОБА_7 спадщину згідно заповіту не прийняла, а тому він має право на першочергове спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Для прийняття спадщини він 04 грудня 2017 року звернувся до нотаріуса, де йому було повідомлено, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і що цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку.

Враховуючи те, що він постійно здійснював міжнародні вантажні перевезення у нього не було можливості оформити право на спадщину. Крім того вважав, що спадщину прийняла його сестра і в нього не було підстав для її прийняття.

З урахуванням зазначених обставин позивач на підставі ст.ст.1268, 1272, 1277 ЦК України просив:

визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до Кам»янка-Бузької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_6

Оскаржуваним рішенням Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції в порушення процесуального законодавства мав залучити ОСОБА_5 в якості співвідповідача з власної ініціативи.

Помилковим є висновок суду, що ОСОБА_5 прийняла спадщину, а тому є належним відповідачем.

Однак, процедура прийняття спадщини передбачена ЦК України і не передбачає її прийняття шляхом визнання права власності на спадкове майно за рішенням суду відповідно до положень ст.392 ЦК України, як це було здійснено ОСОБА_5

На момент пред»явлення позову ОСОБА_5 не була власником спірного майна, її право не могло оспорюватися або не визнаватися іншою особою.

Судом першої інстанції не враховано його основного доводу про те, що підстав для звернення із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у нього не було, оскільки він знав про наявність заповіту його матері на користь сестри ОСОБА_7

Просить рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненняпредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника Стрептівської сілької ради - Балик І.П. та третьої особи - ОСОБА_8 на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Згідно довідки виконкому Стрептівської сільської ради від 13 грудня 2017 року ОСОБА_6 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року була зареєстрована по АДРЕСА_1 одна (а.с.9).

Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з усіма надвірними спорудами та земельна ділянка (пай), розташована на території Стрептівської сільської ради.

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_6

За життя, а саме 13 грудня 2002 року ОСОБА_2 склала заповіт за яким все своє майно заповіла своїй дочці ОСОБА_7

ОСОБА_7 користувалася вказаним будинком та земельною ділянкою, однак не встигла оформити спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_6 у нотаріальній конторі і померла 20 травня 2016 року.

Згідно рішенням Кам'янка- Бузького районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року (справа № 446/1360/16-ц) позов ОСОБА_5 до виконавчого комітету Стрептівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності - на житловий будинок з господарським спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1,2763 га (діл.№1 площею 0,9907 га кадастровий номер НОМЕР_2, діл.НОМЕР_3 площею 0,2856 га кадастровий номер НОМЕР_4), що розташована на території Стрептівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого 01 вересня 2004 року на підставі розпорядження голови Кам»янка-Бузької РДА від 09 січня 2004 року №3.

На підставі рішення суду - 30 вересня 2016 року внесено відповідні відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.66).

Позивач по справі ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_6 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини за законом, пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_2 знав про те, що матір'ю (спадкодавцем) був складений заповіт, в якому все своє майно вона заповідала сестрі, а тому підстав для подання зави про прийняття спадщини у нього не було не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно із п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через юридичну необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

За вказаних обставин, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову обґрунтовано виходив з того, що часте перебування позивача за кордоном у зв'язку з роботою, наявність заповіту ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 не перешкоджало йому звернутись до нотаріальної контори в Україні чи консульської установи України для подачі заяви про прийняття спадщини з квітня 2005 року по грудень 2017 року (до часу першого звернення в нотаріальну контору).

Крім того, як убачається з наявних в матеріалах справи копій паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, поїздки останнього за межі України не були тривалими та безперервними.

Отже, позивачем не надано доказів того, що його часте перебування за межами України в указаний період, наявність заповіту на сестру було пов»язано з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Такий висновок суду узгоджується із правими позиціями Верховного Суду відображеними в Постановах від 06 червня 2018 року у справі №592/9058/17-ц та від 15 серпня 2018 року у справі №234/9890/16-ц.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2018 року у справі № 705/3890/16-ц, провадження № 61-18875св18 (ЄДРСРУ № 75691382), від 05 вересня 2018 року у справі № 178/560/16, провадження № 61-18010св18 (ЄДРСРУ № 76673164), від 20 вересня 2018 року у справі № 385/483/17, провадження № 61-16102св18 (ЄДРСРУ № 76859659) та ін.

Крім того, як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_6 спілкувався із своєю сестрою ОСОБА_7, а після її смерті (20 травня 2016 року) продовжував спілкуватися із її дочкою ОСОБА_5 не пред»являючи вимог про право на спірне спадкове майно до січня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не залучення третьої особи - ОСОБА_5 в якості співвідповідача є необґрунтованими.

Відповідно до ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_2 не заявляв клопотань про залучення ОСОБА_5 до справи в якості співвідповідача, вважаючи таку неналежним власником спірного майна.

У той же час, підставність набуття ОСОБА_5 права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з усіма надвірними спорудами та земельної ділянки (пай), розташованої на території Стрептівської сільської ради не є предметом розгляду даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Кам'янка - Бузького районного суду Львівської області від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.