Справа № 490/2574/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

02 квітня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третьої особи про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Одночасно з пред'явленням позову позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №15, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, площа Адміральська, буд. №2, та заборони ОСОБА_4 здійснювати дії щодо відчудження квартири №15, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, площа Адміральська, буд. №2, та заборони здійснення дій, що можуть привести до втрати права власності на квартиру у будь-який спосіб, у тому числі шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду, тощо.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишено без руху. Надано заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів та сплати судового збору. Окрім того, вказано, що заявнику необхідно надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви.

01.04.2019 року заявником ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 26.03.2019 року надано квитанцію про сплату судового збору, однак заяву у новій редакції з наданням відповідних документів не надано.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підставою для вирішення питання про забезпечення позову є відповідна вимога закону, ст.151 ЦПК, заява позивача (або його представника). Вона подається в письмовій формі (викладена читабельним шрифтом, підписана заявником) до канцелярії суду особисто заявником або уповноваженим представником, на засіданні суду або направляється до суду засобами поштового звязку.

За змістом, заява повинна містити такі дані:

- опис суті та предмета спору, де заявник викладає фактичні обставини виникнення спору, вказує на правові підстави його матеріально-правових вимог і визначає предмет спору;

- обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який заявник просить застосувати;

ціну позову щодо вимог майнового характеру;

пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення (це ще одна новела ЦПК: законодавець пропонує позивачеві самостійно запропонувати суду підтвердження своєї сумлінності в питанні заявленого забезпечення позову).

Однак, заявник не пояснив, чому необхідно застосувати два види заходи забезпечення позову, не навів свої доводи і посилання на докази щодо обставин, які підтверджують потрібність застосування таких заходів.

Окрім того, заявник не обґрунтував, чому слід застосувати саме обрані ним два способи забезпечення позову, і не довів відповідність заявленого заходу фактичним обставинам спору й можливим наслідкам його застосування або незастосування.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_4 проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернути заявнику судовий збір у сумі 384,20 грн., сплачений 20.03.2019 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією №0.0..1, та судовий збір у сумі 384,20 грн., сплачений 28.03.2019 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією 0.0..1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова