РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10107/18

пр. № 2/759/1420/19

21 січня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І. Ю., розглянувши у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м.Київ, вул.Глибочинська,44) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018 року засобами поштового зв'язку Дубовий О.С., який представляє інтереси ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) вимогами якого є стягнення коштів. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 10 943,61 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 29.12.2014 р. між ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ДП «Лактасіс Україна» був укладений комплексний договір № 06/02-40К-495462227 страхування транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1. 10.07.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 та «Shevrolet Aveo» , д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2015 р., винним у скоєнні ДТП, що сталася 10.07.2015 р. було визнано ОСОБА_2 та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

На основі рахунку-фактури № С від 16.07.2015 р. вартість ремонту автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 становить 13502,09 грн. В межах ліміту страховою компанією ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату у розмірі 10943,61 грн. На підставі зазначеного вище, до ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перейшло право вимоги звернутися до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП із заявою про виплату коштів у зв'язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 10943,61 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на наступне. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в діючому на той момент СК «Нова», відповідно до полісу № АІ/6510770 та позивач не надав суду доказів звернення до страхувальника ПрАТ СК «Нова» та /або відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки ПрАТ СК «Нова» була вчасно повідомлена про даний страховий випадок. Отже, уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення делікатного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. Відповідач в своїх запереченнях не погоджується також і з ціною позову, вважаючи , що пошкодження, які були завдані потерпілій стороні під час ДТП були незначні та не тягнуть за собою збитків на сумум 13502,09 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом установлено, що 29.12.2014 р. між ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ДП «Лактасіс Україна» був укладений комплексний договір № 06/02-40К-495462227 страхування транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5-17).

10.07.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 та «Shevrolet Aveo» , д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2015 р., винним у скоєнні ДТП, що сталася 10.07.2015 р. було визнано ОСОБА_2 та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 25, 26).

10.07.2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із повідомленням про настання події (а.с. 18-21).

На підставі даної заяви, 13.07.2015 р. ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 27-30), та на основі рахунку-фактури № С від 16.07.2015 р. вартість ремонту автомобіля «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 становить 13502,09 грн. (а.с. 31).

На основі рахунку-фактури № С від 16.07.2015 р. було складено страховий акт № 06 від 21.07.2015 р. та розрахунок страхового відшкодування від 21.07.2015 р. (а.с. 32, 33). В межах ліміту страховою компанією ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено виплату у розмірі 10943,61 грн. (а.с. 34).

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, звернувся до ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Відповідно до страхового акту та розрахунку ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплатила на користь потерпілого суму страхового відшкодування 10943,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3З038585 від 23.07.2015 р.

З матеріалів справи також встановлено, що позивачем було отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова».

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Оскільки згідно інформації МТСБУ ПрАТ «СК «Нова» 05.05.2016 р. позбавлене усіх ліцензій та членства МБСБУ через заборгованість, позивач правомірно звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, як до особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13.

З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10943,61 гривень підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації та позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 515, 979, 980, 993, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м.Київ, вул.Глибочинська,44) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м.Київ, вул.Глибочинська,44, Код ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10943,61 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць