У Х В А Л А

19 грудня 2019 року

м. Київ

Справа № 766/10193/16-ц

Провадження № 14-641цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі також - товариство) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства про визнання припиненою застави транспортних засобів та скасування запису

за касаційною скаргою товариства на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року і

в с т а н о в и л а:

у вересні 2016 року товариство звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 06/07-АХ від 10 вересня 2007 року (далі - кредитний договір) у розмірі 665 557,84 грн.

Позов мотивувало такими обставинами :

- 10 вересня 2007 року Відкрите акціонерне товариство «БТА Банк» (далі - ВАТ «БТА Банк») уклало з ОСОБА_1 (далі - позичальник) кредитний договір;

- того ж дня для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ВАТ «БТА Банк» уклало та ОСОБА_2 (далі - поручитель) договір поруки № 06/07-АХ-АП (далі - договір поруки), відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, як солідарний боржник;

- позичальник допустив прострочення платежів за кредитним договором;

- товариство набуло право вимоги до позичальника та поручителя на підставі договору факторингу, укладеного з Публічним акціонерним товариством «БТА Банк» (далі - ПАТ «БТА Банк») 3 квітня 2014 року.

23 січня 2017 року позичальник подав зустрічну позовну заяву, у якій просив суд:

- визнати припиненою заставу належних йому транспортних засобів, що виникла з договору застави № 06/07, укладеного 10 вересня 2007 року ВАТ «БТА Банк» з позичальником (далі - договір застави) на забезпечення зобов`язань останнього за кредитним договором;

- скасувати запис № 5844990, вчинений 16 жовтня 2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І. О., змінений 27 вересня 2012 року реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 27 вересня 2017 року та змінений 9 квітня 2014 року реєстратором Державного підприємства «Інформаційний центр» про подовження обтяження до 9 квітня 2019 року, про обтяження заставою транспортних засобів - пасажирських автобусів марки БАЗ, моделі 22154 СПГ, 2007 року випуску: реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, належних позичальнику на праві власності, які були передані в заставу ВАТ «БТА Банк».

Позичальник зустрічну позовну заяву мотивував такими обставинами :

- як забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ВАТ «БТА Банк» уклало з позичальником також договір застави;

- 2 червня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалив рішення у справі № 2-33/10, яким стягнув з позичальника та поручителя солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 125 597,24 грн на користь ПАТ «БТА Банк»; 7 лютого 2014 року це й же суд ухвалив рішення у справі № 2114/10977/12, яким стягнув з позичальника та поручителя солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 637 973,38 грн на користь ПАТ «БТА Банк». Ці судові рішення набрали законної сили та повністю виконані позичальником;

- кредитор мав право на нарахування відсотків за користування кредитом виключно по дату, зазначену в п. 1.1 договору, тобто до 10 вересня 2012 року. З огляду на це товариство пропустило позовну давність на звернення з цим позовом;

- позичальник виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а тому застава транспортних засобів позичальника має бути припинена, а відповідний запис у державному реєстрі - скасований.

21 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив рішення, яким у задоволенні вимог товариства відмовив, а зустрічний позов задовольнив повністю.

Мотивував рішення так:

- трирічний строк, у межах якого товариство могло б звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості за відсотками, сплинув 10 вересня 2015 року, а з відповідними вимогами останнє звернулося лише у вересні 2016 року. А тому в задоволенні первісного позову слід відмовити;

- разом з цим унаслідок звернення ПАТ «БТА Банк» до суду з вимогами до позичальника і поручителя про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, а також втрати товариством права вимоги до відповідачів через пропуск строків позовної давності, зобов`язання, які виникли з кредитного договору, припинилися, як і припинилася застава відповідних транспортних засобів;

- вимоги про припинення застави та скасування запису про обтяження рухомого майна є належним та ефективним способом захисту порушених прав позичальника.

18 квітня 2017 рокуАпеляційний суд Херсонської області постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував ухвалу так:

- рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване;

- є необґрунтованим довід апеляційної скарги товариства щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді зустрічного позову з підстав наявності публічно-правового спору між останнім та нотаріусом, розгляд якого належить до компетенції адміністративного суду. Пред`являючи позов щодо скасування запису про обтяження заставою, позичальник не оскаржував дій приватного нотаріуса або державного реєстратора, а його вимоги ґрунтувались на відсутності заборгованості за кредитним договором, що передбачає припинення застави, водночас невизнання товариством факту відсутності такої заборгованості, а також обов`язку саме заставодержателя звернутись до державного реєстратора із заявою про припинення застави змусили позичальника звернутися з вищенаведеним позовом до суду. Характер спірних правовідносин не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а коло осіб, між якими виник спір, визначають його належність до такого, що має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

У червні 2017 року товариство подало касаційну скаргу. Просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржиться на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Мотивує касаційну скаргу так:

- суд першої інстанції не врахував заперечення товариства щодо відмови у прийнятті зустрічного позову; позичальник не надав доказів належного виконання зобов`язань перед кредитором; суди не врахували, що позичальник звернувся до суду із зустрічним позовом після спливу позовної давності;

- вимога позичальника про скасування запису про обтяження транспортних засобів заставою, де виконавцями зазначених вимог є приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Бережна І. О. та державний реєстратор Державного підприємства «Інформаційний центр», виникла з правовідносин, що мають публічно-правовий характер, а відповідно такий спір повинен розглядатись за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

28 липня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив касаційне провадження.

12 вересня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

25 вересня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час вирішення питання про передачу справи, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду мотивував свою ухвалу тим, що касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції, а тому відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України це є безумовною підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

17 жовтня 2019 року справа № 766/10193/16-цпередана Великій Палаті Верховного Суду.

19 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України від 2 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (далі - Закон № 142-IX), яким частина шоста статті 404 ЦПК України викладена в новій редакції, згідно з якою якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що висновок щодо юрисдикційності спору у правовідносинах, подібних до правовідносин у цій справі, вже висловлений.

27 березня 2019 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) за позовом фізичної особи (іпотекодавця) до фізичної особи (позичальника), банку, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватного нотаріуса, про визнання зобов`язань припиненими, зобов`язання зняти заборону відчуження земельної ділянки та виключити записи з державного реєстру, повернути оригінал правовстановлюючого документа, а також про відшкодування моральної шкоди. Суди попередніх інстанцій розглянути справу за правилами цивільного судочинства. Відхиляючи довід касаційної скарги про те, що нотаріус є суб`єктом делегованих владних повноважень, з огляду на що його дії слід оскаржувати до адміністративного суду, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що нотаріус не є стороною спору стосовно заборони відчуження земельної ділянки. У цій справі вирішується спір про цивільне право на земельну ділянку між позивачем, який вимагає, зокрема, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів щодо її обтяження, та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» як правонаступником Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», в інтересах якого зареєстроване це обтяження (пункт 31 постанови).

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 4 вересня 2019 року вона розглянула справу № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) та дійшла висновків про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (пункти 57, 58 постанови).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду вже висловила у своїй постанові висновок щодо юрисдикції суду у правовідносинах, подібних до тих, що мали місце у цій справі № 766/10193/16-ц, обґрунтування, наведене в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року, з огляду на чинну редакцію частини шостої статті 403 ЦПК України, не дає підстав для прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 766/10193/16-ц.

Керуючись частиною шостою статті 404 ЦПК України у редакції Закону № 142-IX, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання припиненою застави транспортних засобів і скасування запису за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року повернути на розгляд відповідній колегії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
С. В. БакулінаН. П. Лященко
В. В. БританчукО. Б. Прокопенко
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівВ. Ю. Уркевич
Ж. М. ЄленінаО. Г. Яновська
О. С. Золотніков