КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1932/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/15918/18

17 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Астахової О.О., про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 19 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 5023, за яким запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк, а саме: стягнути з боржника, яким є ОСОБА_2, на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 253 487,82 грн., які є боргом за договором від 04.12.2006 року № 0380/030027 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, укладеного між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позичальником.

05 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ВольфТетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 57369957 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 19 вересня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5013.

Вказував на те, що банком та нотаріусом було порушено вимоги законодавства при вчиненні виконавчого напису, оскільки нотаріусу не надавалися необхідні документи для його вчинення, передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 1999 року № 1172, п. п. 2.3 і 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

При вчиненні виконавчого напису 19 вересня 2018 року нотаріусом не було враховано, що договір № 0380/030027 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки було укладено між ним та банком 04 грудня 2006 року. 19 квітня 2007 року між ними було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 04 грудня 2006 року № 0380/030027 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, у якій визначено строк дії картки - 12 місяців. Отже на час вчинення виконавчого напису строк дії картки закінчився ще 19.04.2008 року, з цього моменту настав строк виконання основного зобов'язання, право вимоги у банку за кредитом виникло 19.04.2008 року та могло бути захищене шляхом звернення до приватного нотаріуса до 19.04.2011 року, проте банк звернувся до нотаріуса лише 26.09.2018 року, тобто з пропуском трирічного строку, передбаченого ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Посилаючись на вищезазначене, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19 вересня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, зареєстрований в реєстрі за № 5023.

20 листопада 2018 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни від 19 вересня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5023, в рамках виконавчого провадження № 57369957, відкритого 05 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф ТетяноюЛеонідівною та забороною приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяні Леонідівні вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні № 57369957, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовував тим, що 05 жовтня 2018 року приватним виконавцем постановою було відкрито виконавче провадження № 57369957 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 19.09.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5023. 16 жовтня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майна позивача. 23 жовтня 2018 року постановою приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти на рахунках, що відкриті, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. 25 жовтня 2018 року постановою приватного виконавця звернено стягнення на заробітну плату позивача.

Згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», відповідно до постанови від 25 жовтня 2018 року ВП № 57369957, 16 листопада 2018 року утримано із заробітної плати ОСОБА_2 3 002,66 грн.

Вказував на те, що у зв'язку з невжиттям заходів забезпечення позову, його позбавлено права на майно, при цьому у разі задоволення позову, йому для відновлення своїх прав та інтересів щодо повернення коштів необхідно буде звертатися знову до суду з позовом про повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом нотаріуса.

Посилаючись на наведене, просив заяву про забезпечення позову задовольнити.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що твердження суду про те, що позивачем не надано доказів в обґрунтування обставин на які він посилався у клопотанні про забезпечення позову, є безпідставними, оскільки позивачем було обґрунтовано, чому необхідне забезпечення позову про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни від 19 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Вказував на те, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи відмову у забезпеченні позову, безпідставно послався на те, що питання строку дії картки має з&q?ог;ясовуватися під час розгляду справи по суті, так як він в заяві про забезпечення позову не посилався на вказані обставини. Просив суд лише зупинити стягнення на підставі виконавчого документу ( виконавчого напису нотаріуса), який ним оскаржується в суді.

Зазначав також, що відсутність забезпечення позову призвела до того, що майно, а саме заробітна плата у розмірі 3 002,66 грн., відраховується на користь стягувача, що робить неможливим досягнення мети позову - захисту права позивача від незаконних вимог банку, реалізованих вчиненням виконавчого напису нотаріуса та захисту права власності позивача на його заробітну плату та інше майно.

З огляду на зазначене, вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль ІринаМиколаївна, представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності належного обгрунтування та правових підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він є необгрунтованим та не відповідає вимогам процесуального права, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має правовжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису від 19 вересня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль ІриниМиколаївни, зареєстрований в реєстрі за № 5023 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 05 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 5023 виданого 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 253 487,82 грн.

16 жовтня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахування основної винагороди приватного виконавця 278 836,60 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 23 жовтня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 278 836,60 грн.

25 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ВольфТетяною Леонідівною винесено постанову про звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у Публічному акціонерному товаристві «Банк Кредит Дніпро».

З довідки, виданої ОСОБА_2 Акціонерним товариством «БанкКредит Дніпро» вбачається, що він дійсно працює а Акціонерному товаристві «БанкКредит Дніпро» і відповідно до постанови від 25 жовтня 2018 року ВП № 57369957 з його доходу підлягають відрахування на користь стягувача у розмірі 20%. 16 листопада 2018 року утримано із заробітної плати ОСОБА_2 3 002,66 грн.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі оскаржуваного виконавчого напису № 5023 виданого 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 253 487,82 грн., відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 - на його заробітну плату, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та поданої позивачем заяви про забезпечення позову належним чином не вивчив, наявність у стягувача реальної можливості до ухвалення рішення у справі розпорядитися майном на власний розсуд не врахував, в зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і необґрунтовано відмовив в задоволенні заяви.

За змістом ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_2 заявлено вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, враховуючи, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, що оскаржується позивачем, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку узгоджується з заявленими позовними вимогами і необхідність застосування такого заходу забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що його незастосування може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, в разі задоволення позову, що, в силу положень ст.ст. 149-150 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість вимогзаяви ОСОБА_2 про вжиття вказаного забезпечення позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 в частині вимог про забезпечення позову способом заборони приватному виконавцю вчиняти дії у виконавчому провадженні № 57369957 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, як вид забезпечення позову, полягає у забороні виконавцю вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого документа, а тому, не потрібно додаткової заборони виконавцю вчиняти дії у виконавчому провадженні, як про це просить позивач.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 є частково обґрунтованими, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача ОСОБА_2 та забезпечення позову способом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 19 вересня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль ІриноюМиколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 5023, в рамках виконавчого провадження № 57369957, відкритого 05 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною. Інші вимоги заяви про застосування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 рокускасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19 вересня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 5023, в рамках виконавчого провадження № 57369957, відкритого 05 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф ТетяноюЛеонідівною.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає негайному виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: