МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Справа №1519/2084/2012
Номер провадження №6/521/595/19
УХВАЛА

12 грудня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Першого Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про примусове проникнення до приміщення боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Перший Малиновський ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся із вищевказаним поданням.

В обґрунтування подання заявник послався на те, що на його примусовому виконанні перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №1519/2084/2012 від 10.02.2015 року, виданого Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «Перший інвестиційний банк» заборгованості за кредитним договором №13/04-07КФ від 25.07.2007 року у загальному розмірі 254 338, 94 євро, судових витрат.

Боржник рішення суду не виконує.

Державний виконавець стверджував, що вжив всі необхідні заходи для ефективного виконання рішення суду.

21.05.2017 року, 01.08.2017 року державним виконавцем були здійснені виходи за місцем проживання боржника, а саме до домоволодіння по АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій, пов`язаних з описом майна ОСОБА_1 .

До спірного майна потрапити не вдалось, двері ніхто не відчинив.

За вказаним фактом державним виконавцем був складений акт від 01.08.2017 року.

Посилаючись на вищезазначені обставини, які перешкоджають своєчасному та повному виконанню рішення суду, державний виконавець просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння по АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, пов`язаних із описом та арештом майна божника ОСОБА_1 .

В порядку ст. 439 ЦПК України в судове засідання для розгляду подання викликався лише державний виконавець, який не заперечував проти розгляду подання за його відсутності.

Дослідивши подання, надані заявником матеріали з виконавчого провадження, матеріали цивільної справи №1519/2084/2012 суд вважає, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.12.2014 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором №13/04-07-КФ від 25.07.2007 року у розмірі 254 338 євро 94 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 12.09.2013 року становило 1 829 462 гривні 74 копійки, пеня 672 371 гривня 97 копійок, судові витрати.

Рішення суду набрало законної сили.

10.02.2015 року судом був виданий виконавчий лист №1519/2084/2012.

12.10.2015 року відкрито виконавче провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику.

Як вбачається із змісту постанови останній обізнаний про обов`язок виконати вимоги виконавчого документа.

ОСОБА_1 був викликаний до ДВС та попереджений про свої обов`язки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Боржник, однак, вищевикладені вимоги не виконав.

12.10.2015 року державним виконавцем накладений арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

На час розгляду подання судом боржник рішення суду не виконує.

В порядку Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12.10.2015 року були вжиті заходи по виконанню рішення суду, зокрема, накладений арешт на майно боржника, направлена вимога від 21.06.2017 року про необхідність надання пояснень з приводу не виконання судового рішення, здійснені неодноразові виходи за адресою проживання боржника АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій, пов`язаних із описом майна ОСОБА_1 .

Належність вказаного приміщення боржнику підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №296042 від 30.09.2005 року.

При вирішенні подання суд враховує, що за статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Зазначена норма узгоджується із статтею 124 Конституцій України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 18 ЦПК України рішення суду, що набрали законної сили є обов`язковими для всіх органів, підприємств, установ та організацій, службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно Конституції України, ЦПК України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органі (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Як вбачається із вищевказаних правових норм визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для опису майна.

Оскільки судом встановлений факт невиконання боржником рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів щодо ефективного, своєчасного проведення виконавчих дій, неможливість виконавця потрапити до приміщення за місцем проживання боржника для опису майна, подання відповідає вимогам закону, узгоджується із цілями виконавчого провадження, обов`язками боржника відповідно до ст. 18 ЦПК України та ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 439, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання Першого Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про примусове проникнення до приміщення боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Надати державному виконавцю Першого Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області в межах виконавчого провадження ВП№ 49060957 дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, пов`язаних з описом майна.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Повний текст ухвали направити державному виконавцю, стягувачу, боржнику.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2019 року.