Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
26.12.2019 394/1128/19
2-з/394/12/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори, про визнання недійсним договору дарування земельних ділянок, державного акту про право приватної власності на земельні ділянки, заповіту на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину за заповітом

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів зазначаючи те, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, визнано за ним право власності на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом, серії КР № 0056067 від 21.12.1996 року № 67 та на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР № 0056267 від 21.12.1996 року № 267, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області - в порядку спадкування за заповітом.

Заявник не може зареєструвати своє, встановлене рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, право власності на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР № 0056067 від 21.12.1996 року № 67, та на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом, серії КР № 0056267 від 21.12.1996 року № 267, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області - в порядку спадкування за заповітом та отримати сертифікати на право вище зазначених двох земельних ділянок, подати документи на розробку технічних документацій для встановлення їх оцінки вартості тощо.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів суддя приходить до висновку про її повернення з наступних підстав:

В своїй заяві про забезпечення доказів заявник просить суд витребувати з Новоархангельської державної нотаріальної контори договір дарування від 10.10.2000 року на земельну частку (пай), посвідчений сертифікатом, серії КР №0056067 від 21.12.1996 року №67, та на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом, серії КР №0056267 від 21.12.1996 року №267, що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області на ОСОБА_4 , для його оскарження в суді на загальних підставах.

Також просить суд забезпечити доказ шляхом витребування з Новоархангельської державної нотаріальної контори спадкову справу №77, яка зареєстрована в реєстрі №1489 державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори Івановою Н.К. для визнання недійсним державного акту про право приватної власності на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 17,40 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ятранської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області та визнання недійсним заповіту на земельну ділянку, посвідченим Ятранською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області від 12.06.2002 року, який зареєстрований в реєстрі №88 державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори Івановою Н.К. для його оскарження в суді на загальних підставах.

Згідно положень ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Тобто в даній нормі законодавець чітко закріпив три випадки забезпечення доказів, це зокрема доказ може бути втрачений, збирання та його подання стане згодом не можливим.

Суд констатує, що заявник просить забезпечити докази, які на його думку знаходяться у суб`єктів владних повноважень, при цьому не вказує причину, що унеможливить їх витребування при подачі позовної заяви, або під час проведення судом процесуальних дій пов`язаних з розглядом порушеної судом цивільної справи.

Дефініція доказів дана у ч. 1 ст. 76 ЦПК України , а саме доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зокрема зазначає, що під втратою доказів можна вважати, що доказ може бути знищений, викрадений, тощо - тобто будь-які невідворотні дії, як в подальшому унеможливлять повернення або відновлення втраченого доказу. Під втратою доказів також можливо розуміти, халатні дії уповноваженої особи на зберігання правовстановлюючих документів.

Під збиранням доказів та поданням доказів слід розуміти сукупність дій, які вчиняють

сторони цивільного провадження з метою подання суду відповідних доказів для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Тільки при наявності зазначених в ч. 1 ст. 116 ЦПК України підстав, а також того, що існує ризик в майбутньому про неможливість або утруднення витребування доказів, заявник вправі звертатись до суду з заявою про забезпечення доказів.

Заявник в даному випадку не наводить жодних підстав, що про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Ч. 2 ст. 116 ЦПК України вказує, на те, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Ч. 3 ст. 116 ЦПК України передбачає право сторони подати суду заяву про забезпечення доказів як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 117 ЦПК України зазначено, яким критеріям повинна відповідати заява, визначена її форма та зміст.

Так, у заяві про забезпечення доказів зазначається:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Проаналізувавши матеріали заяви, встановлено, що заявник, в порушення положень ч.1 ст. 117 ЦПК України та ч. 1 ст. 116 ЦПК України в заяві не виклав обставини, що підтверджують наявність підстав припускати, що засіб доказування (копія договору дарування) може бути втрачений або збирання, або подання цього доказу стане згодом неможливим чи утрудненим, тобто не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів, а також не надав будь-яких документів до заяви про забезпечення доказів.

З приписів ч. 4 ст. 117 ЦПК України слідує, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин заява про забезпечення доказів підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 116, 117 ПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори, про визнання недійсним договору дарування земельних ділянок, державного акту про право приватної власності на земельні ділянки, заповіту на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину за заповітом про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Копію ухвали разом із заявою направити заявнику.

Ухвала, згідно приписів, передбачених ст. 353 ЦПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя