Справа № 755/1639/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарях: Неділько Л.Л., Якименко Т.С.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

провівши в залі суду в м. Києві судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину,-

та зустрічним позовом ОСОБА_4до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

31 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів визначених рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року з ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі - 2800 грн. щомісячно.

Мотивуючи вимоги тим, що 01.03.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між нею та відповідачем ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.07.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму понесених додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 3165 грн.

Розмір аліментів який був встановлений рішенням суду не є достатнім, оскільки витрати на утримання дитини на її всебічний розвиток у творчих та спортивних гуртках, забезпечення одягом, продуктами харчування, значно зросли. Крім того підвищилися ціни на оплату житлово-комунальних послуг та транспорт.

Наявна зміна обставин у порівнянні з раніше присудженою сумою аліментів мотивована тим, що на час попереднього розгляду справи відповідачем було надано довідку про місце роботи ТОВ ,,Експо-Трейд Україна". На даний час відповідач не працює. Водночас відповідач має додатковий дохід який отримує з оренди квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності. Крім того відповідач має кошти на придбання та утримання мотоциклу Suzuki Boulevard д.н. НОМЕР_4.

Відповідач в добровільному порядку не сплачує присудженні за рішенням суду аліменти. Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заборгованість відповідача по сплаті аліментів на 01.06.2017 року становить 34910,96 грн.

Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на повному її утриманні, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2018 року цивільну справу 755/1639/18, провадження 2/755/1964/18 було передано на розгляд в провадження судді Астахової О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

27 квітня 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя: особа ОСОБА_5про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) із розрахунку 1/3 на двох дітей (ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3) але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Мотивуючи вимоги тим, що 02 квітня 2016 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_4 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Серія НОМЕР_5.

Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач на утримання доньки гроші не надає, пояснюючи важким матеріальним становищем та обов'язком сплачувати аліменти на другу дитину ОСОБА_6. Відповідач має постійну роботу. Вказані обставини призвели до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2018 року цивільну справу 755/6613/18, провадження 2/755/3709/18 було передано на розгляд в провадження судді Ластовка Н.Д.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року (суддя Ластовка Н.Д.) відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя: особа ОСОБА_5про стягнення аліментів на дитину.

Об'єднано в одне провадження справу 755/1639/18 (провадження № 2/755/1964/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів(головуючий суддя - Астахова О.О.) зі справою № 755/6613/18 (провадження № 2/755/3709/18) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5про стягнення аліментів на дитину, присвоївши об'єднаній справи № 755/1639/18, провадження - № 2/755/1964/18.

19 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя: особа ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, а саме визначити аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя: особа ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 мотивує свої вимоги тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.07.2015 року.

З ОСОБА_5 він має спільну дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Серія НОМЕР_5. Дитина проживає разом з матір'ю та потребує матеріального забезпечення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 02 квітня 2018 року власником прав на Ѕ частку мотоциклу Suzuki Boulevard д.н. НОМЕР_4 було визнано ОСОБА_1

У зв'язку зі зміною матеріального стану та наявністю постійної роботи, ОСОБА_4 вважає за можливе змінити аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

27.04.2018 року Представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позов ОСОБА_1 заперечуючи щодо наведених позивачем обставин утримання ним сина. Зазначив, що ОСОБА_4 працевлаштований і має постійний регулярний дохід. Проте, після ухвалення судом рішенням про стягнення з нього аліментів, у відповідача змінились обставини, зокрема прожитковий мінімум, стан доходу, стан здоров'я, а також матеріальне становище, оскільки мотоцикл, який перебував у його власності наразі за рішенням суду визнаний спільною сумісною власністю подружжя і відповідач не може в повній мірі користуватись даним майном, що потягло зміни в його майновому стані. Крім того, ОСОБА_5, яка являється дружиною відповідача звернулась до суду із позовом про стягнення з нього стягнення аліментів на утримання доньки. Зважаючи на наведене представник відповідача просить суд урахувати дані обставини та відмовити у позові ОСОБА_1 в повному обсязі. (а.с.55-57).

05.07.2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду відповідь на відзив, зазначивши, що в суперечь положень ст. 81 ЦПК України відповідач не надає доказів на підтвердження обставин, якими обгрунтовує свої заперечення на позов ОСОБА_1 Просив врахувати, що аліменти у розмірі 2800,00 грн. на місяць про які просить позивач, є навіть меншою сумою, ніж попередньо призначена за рішенням суду , як ј частка від доходу відповідача, виходячи із середньої заробітної плати по м. Києву, а тому не є надмірним тягарем для батька. Також представник заперечив з приводу працевлаштування відповідача і зазначив, що рішення суду про поділ майна подружжя не набрало законної сили, а тому змін у майновому стані відповідача не відбулось.

За таких обставин просив про задоволення первісного позову. (а.с.99,100)

У судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виходячи із доводів якими вони обгрунтовуються, а також з урахуванням відповіді на відзив просив суд позов задовольнити. Заперечував проти позовних вимог ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_4 вважаючи їх необгрунтованими та недоведеними. Зокрема зазначив, що ОСОБА_5 не наділена правом ставити питання стягнення аліментів на сина позивача ОСОБА_1, а розмір аліментів, вважав необгрунтованим. Щодо зустрічних вимог зазначив, що ОСОБА_4 не доведено належними та допустимими доказами зміну у майновому стані, стані здоров'я, як підстави для зменшення присуджених за рішенням суду від 30.03.2016 року аліментів.

У судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 заперечував проти позову ОСОБА_1, з підстав викладених у відзиві на позов та просив суд відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити, виходячи із доводів, якими обгрунтовується зустрічна позовна заява. Зазначив, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не ухвалювалось, проте він просить про зміну розміру аліментів присуджених на утримання обох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Додатково пояснив, що ОСОБА_4 отримує мінімальний розмір доходу, що підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. Розмір аліментів, який підлягає стягненню за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2016 року на утримання сина ОСОБА_6 фактично складає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Враховуючи, що у ОСОБА_4 двоє дітей, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просив суд стягувати з ОСОБА_4 1/3 частину доходу останнього на їх утримання. З огляду на означене заперечував проти позову ОСОБА_1 та підтримав зустрічний позов і не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_5

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Направила до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що ОСОБА_5 підтримує проданий нею позов та просить його задовольнити з підстав, якими він обгрунтовується. Не заперечує проти зустрічного позову та просить відмовити у позові ОСОБА_1, оскільки у разі його задоволення, з огляду на матеріальне становище ОСОБА_4, діти перебуватимуть не в рівних умовах.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов'язань, існують позитивні зобов'язання, пов'язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов'язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вирішуючи спір за первісним позовом судом встановлено, що 01.03.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч.2 статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, починаючи з 14.07.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму понесених додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 3165 грн.

Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на 01.06.2017 року становить 34910,96 грн.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, звертаючи увагу суду на те, що у позивачки збільшилися витрати на утримання дитини, зокрема на позашкільні секції. Крім того, у дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 погіршився стан здоров'я.

Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду позивач ОСОБА_1 посилається на те, що розмір аліментів який був встановлений рішенням суду не є достатнім, оскільки витрати на утримання дитини на її всебічний розвиток у творчих та спортивних гуртках, забезпечення одягом, продуктами харчування, значно зросли. Крім того підвищилися ціни на оплату житлово-комунальних послуг та транспорт.

Однак, позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження зміни свого матеріального чи сімейного стану або погіршення стану свого здоров'я чи дитини. Чи зміни матеріального або сімейного становища платника аліментів.

Крім того, позивач ОСОБА_1 вказує на збільшення витрат на оплату спортивно розвиваючих секцій.

Водночас витрати на спортивно розвиваючі секцій, законодавець визначає як додаткові витрати на утримання дитини, що викликані розвитком її здібностей тощо.

Так , відповідно до ст. 185 той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків з І кварталу 2017 року по ІV квартал 2018 року дохід ОСОБА_4 у другому кварталі 2017 року становив 2480,00 грн., у третьому кварталі 2017 року - 2600,00 грн., у четвертому кварталі 2017 року - 1550,0 грн. З першого по третій квартал 2018 року - 1800,00 грн. за четвертий квартал 2018 року - 1820,00 грн.

Доказів того, що з моменту ухвалення судом рішення від 30.03.2016 року у платника аліментів змінилось матеріальне становище, суду не надано.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

За положенням ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено погіршення свого матеріального становища та покращення матеріального становища відповідача, а також не доведено зміни у стані здоров'я дитини, сімейному стані сторін, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За об'єднаним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя: особа ОСОБА_5про стягнення аліментів на утримання дитини судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому 02 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Серія НОМЕР_5.

Дитина перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_5 Відповідач на утримання доньки грошові кошти не надає, участі в утриманні не приймає. Дана обставина визнається сторонами та у розумінні ст. 82 ЦПК України не потребує додаткового доказування.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) із розрахунку 1/3 на двох дітей (ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3) але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Задовольняючи позов частково суд виходить з наступного.

Статтею 1 СК України визначено завдання Сімейного Кодексу України, який визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

За положеннями ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім'ї, визначеними у ньому.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Позивач за об'єднаним позовом просить стягнути з ОСОБА_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) із розрахунку 1/3 на двох дітей (ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3) але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Разом з тим, звертаючись із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, матір'ю якої являється позивач та зазначаючи про визначення розміру аліментів на іншу дитину відповідача - ОСОБА_6, учасником сімейних відносин якої ОСОБА_5 не являється, позивач не наділена правом звернення за законом відносно вимог щодо сина відповідача.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач не має права вимоги щодо стягнення аліментів на утримання другої дитини - ОСОБА_6.

Крім того, суд вважає звернення позивачки з вимогою про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття таким, що суперечить розумному балансу інтересів неповнолітніх дітей і задоволення вимог у такій частці від доходу відповідача на утримання доньки стане наслідком нерівності прав та охоронюваних законом інтересів дітей. Так, як рішенням суду від 30 березня 2016 року вже було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 щомісячно в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд враховує, що крім спільної дитини із позивачем у відповідача є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого ОСОБА_4 сплачує 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, виходячи із розміру його доходу, який відповідає прожитковому мінімуму для працездатних осіб. А також, вік та стан здоров'я дитини та платника аліментів, та виходить з того, що відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу, працевлаштований. З огляду на те, що аліменти, які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, враховуючи дохід позивача, становлять 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечуючи баланс інтересів обох дітей, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_5 аліментів щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо заявленої за зустрічним позовом вимоги ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, а саме визначити аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, суд відмовляє виходячи з наступного.

Заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки звертаючись з позовною заявою про зміну розміру аліментів, позивач просить суд визначити аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, за наявності рішення суду по стягненню аліментів лише щодо сина ОСОБА_6. Як було встановлено під час судового розгляду рішення суду щодо присудження аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 судом не ухвалювалось. А відтак, позовні вимоги за зустрічним позовом щодо зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Згідно із ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом.

Суд також критично ставиться до позовної вимоги в частині зміни аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/3 від усіх видів доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття оскільки позивачем за зустрічним позовом не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження зміни свого матеріального чи сімейного стану або погіршення стану здоров'я.

А отже, правові підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на дитину, відсутні.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, відмову у зустрічному позові ОСОБА_4про зміну розміру аліментів та вважає, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 в дохід Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12,79,76,89,141,430,263 258-259,265,274-ЦПК України, ст.ст. ,180,192,181,182,141,185 СК України, ст. 8, 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки Житомирської області, Володарсько-Волинського району с.м.т. Володарськ-Волинський, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3, аліменти на утримання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9).

В іншій частині - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Києва зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 в дохід Держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_4до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлений 29.03.2019 року