ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

іменем України

29 березня 2019 року

м. Харків

справа № 643/7770/18

провадження № 22-ц/818/923/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року в складі судді Харченко А.М.,

у с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року. Вони є батьками дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 6000 грн. 00 коп., по 3000 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття.

04 вересні 2018 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Просив стягнути з нього по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, або 1/3 частину з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1 до досягнення дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона просила позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп., по 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 14 червня 2018 року.В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, відповідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» не може бути меншим, ніж 972 грн. 00 коп.

05 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов частково, стягнутим аліменти у розмірі не більше 2000 грн. або 30 % від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він надає матеріальну допомогу дітям в добровільному порядку, з урахуванням матеріальної можливості. Зазначив, що має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину або 1/3 частину своїх доходів на двох дітей. Його заробітна плата в середньому становить 3000 - 4000 грн. з яких він сплачує

комунальні послуги, надає матеріальну допомогу матері, купує продукти харчування, необхідні ліки та інше.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року. Сторони є батьками дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з матір'ю.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, відповідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» не може бути меншим, ніж 972 грн. 00 коп.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Законів України «Про державний бюджет на 2018 рік», «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становить 1944 грн., з 01 січня 2019 - 2027 грн.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Оскільки утримання дитини є обов'язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір заробітної плати якою за період з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2018 року без урахування аліментів становить - 54998 грн. 34 коп., та згоду ОСОБА_2 на стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. 00 коп. (по 1000 грн. 00 коп. на кожну) дитину, а також встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей на 2018 та 2019 роки, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 3000 грн. 00 коп. до 2000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 2 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_2 при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатив судовий збір в розмірі 1 057 грн. 20 коп., що документально підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 18 січня 2019 року (а. с. 73).

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 (дві тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 14 червня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057 грн. 20 коп. (одна тисяча п'ятдесят сім грн. 20 коп.) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 березня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова