ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7016/19 Справа № 206/895/19 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Михайленко Юлії Василівни, стягувач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року зобов`язано державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Юлію Василівну зарахувати 5 000,00 гривень, перераховані ОСОБА_2 17.10.2017 року на рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «КБ «Приватбанк» з призначенням платежу «Аліменти на утримання дитини», 1 500,00 гривень, перераховані ОСОБА_2 21.11.2017 року на рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «КБ «Приватбанк» з призначенням платежу «Аліменти на утримання дитини», 2 000,00 гривень, перераховані ОСОБА_2 21.03.2018 року на рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «КБ «Приватбанк» з призначенням платежу «Аліменти на утримання дитини», як аліменти, сплачені стягувачу за виконавчим провадженням ВП № 56675332.

Зобов`язано державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Юлію Василівну скасувати постанову про арешт майна боржника від 03.10.2018 р. по виконавчому провадженню № 56675332.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зазначені ОСОБА_2 кошти були сплачені ним добровільно, а не на виконання рішення суду про стягнення аліментів, тому не можуть бути зараховані йому як відшкодування аліментних зобов`язань.

ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2018 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська видано виконавчий лист № 206/6225/17 від 10 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 20 листопада 2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

02 липня 2018 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Ю.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 56675332) з примусового виконання виконавчого листа № 206/6225817 виданого Самарським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 аліментів (а.с. 7-8, 45-46).

03 жовтня 2018 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Ю.В. прийнято постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , оскільки у боржника наявна заборгованість по сплаті аліментів понад 3 місяці, сума якої перевищує суму відповідних платежів за 3 місяці (а.с.9-10).

ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», призначення платежів аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 17.10.2017 року перерахував 5 000,00 грн, 21.12.2017 р. перерахував 1 500,00 грн, 21.03.2018 р. перерахував 2 000,00 грн, що підтверджується квитанціями (а.с.15-17).

ОСОБА_2 на рахунок Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра, призначення платежів аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 26.07.2018 року перерахував 3 833,00грн, 01.08.2018 р. перерахував 1 000,30 грн, 04.09.2018 р. перерахував 1 000,00 грн, 02.10.2018 р. 1 000,00 грн, 13.10.2018 р. 1 000,00 грн, 17.10.2018 р. 3 569,00 грн, 05.11.2018 р. 1 003,00 грн, 03.12.2018 р. 1 000,00 грн, 09.01.2019 р. 1 000,00 грн, 05.02.2019 р. 1 050,00 грн, що підтверджується квитанціями (а.с.18-27).

Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 17.10.2018 року, ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_4 5 000,00 грн, 21.12.2017 р. 1 500,00 грн, 21.03.2018 р. (за січень, лютий 2018 р.) 2 000,00 грн (а.с.29).

27 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Юлії Василівни, в якій просив зарахувати всі перераховані ним на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в період з 17.10.2017 р. по 01.07.2018 р. із призначенням платежу «аліменти на утримання дитини», як аліменти сплачені боржником за виконавчим провадженням № 56675332. Провести перерахунок суми сплачених аліментів. Скасувати постанову про арешт майна боржника від 03.10.2018 р. (а.с.30-31).

31 січня 2019 року за № 1639 державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Ю.В. повідомила ОСОБА_2 на його заяву від 27.12.2018 р., що станом на момент відкриття виконавчого провадження державним виконавцем нараховано заборгованість у розмірі 8 333,30 грн..

Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження до відділу з`явився боржник та надав квитанції про сплату аліментів: 17.10.2017 р. 5 000,00 грн, 21.12.2017 р. 1 500,00 грн, 21.03.2018 р. 2 000,00 грн, про те у державного виконавця відсутні підстави для зарахування цих платежів, як аліментів у зв`язку з тим, що стягувачем було надано реквізити для перерахування коштів стягнутих з боржника. Боржником перераховані кошти на інші банківські реквізити.

В серпні 2018 року боржником сплачено аліменти у розмірі 5 764,30 грн на рахунок Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра.

Станом на 30.09.2018 р. у боржника була наявна заборгованість у розмірі 4 569,00 грн, тому 03.10.2018 р., державним виконавцем внесено відомості до Єдиного державного реєстру боржників та винесено постанову про накладення арешту на майно боржника.

25.10.2018 р. на рахунок стягувача було перераховано 4 569,00 грн боргу та 1 000,00 грн щомісячного платежу.

Станом на 30.10.2018 р. заборгованість відсутня.

25.10.2018р. державним виконавцем було винесено постанову про скасування заходів примусового виконання рішень, а саме виключено ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників.

Проте підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, оскільки згідно відповіді ДФС і ПФУ у боржника відсутній офіційний заробіток (а.с.32-33).

З матеріалів виконавчого провадження видно, що у червні 2018 року представник ОСОБА_1 , адвокат Завалко В.Ю. звернувся з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2018 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська, просив перераховувати аліментні платежі на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.136).

10.10.2018 року представником стягувача ОСОБА_1 , адвокатом Завалко В.Ю. подано до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву, в якій просять стягнуті кошти перераховувати на рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.95-96).

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Стаття 71 Закону визначає порядок стягнення аліментних платежів з боржника. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Тобто, стягнення на майно можливе лише у випадку наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці.

Судом встановлено, що боржником добровільно було сплачено на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ще до пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме 17.10.2017 року у розмірі 5 000,00 грн, 21.12.2017 р. у розмірі 1500,00 грн, 21.03.2018 р. у розмірі 2 000,00 грн, які не були зараховані державним виконавцем як аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість.

Враховуючи, що станом на 30.10.2018 р. у боржника була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, судом першої інстанції обгрунтовано задоволено скаргу на дії державного виконавця, оскільки підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_2 немає.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що зазначені ОСОБА_2 кошти були сплачені ним добровільно, а не на виконання рішення суду про стягнення аліментів, тому не можуть бути зараховані як відшкодування аліментних зобов`язань, підлягають відхиленню, оскільки ОСОБА_2 вносилися кошти на рахунок стягувача в період розгляду спору про стягнення аліментів з призначенням платежу: аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , при цьому, навіть в більшому розмірі ніж встановлено судовим рішенням, тому факт добровільної сплати таких коштів ще до пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою для їх неврахування при визначенні наявності заборгованості, оскільки, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи, що заборгованість ОСОБА_2 утворилась через помилкове неврахування державним виконавцем розміру коштів, сплачених добровільно на користь ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 25.10.2018 року був виключений з Єдиного реєстру боржників з огляду на відсутність заборгованості з аліментих зобов`язань, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив скаргу на дії державного виконавця.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають, оскільки судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова