Справа № 572/48/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в залі суду в порядку спрощеного провадження із викликом сторін цивільну справу №572/48/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати майно, а саме : житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , вантажний сідловий тягач, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп самоскида, р.н.з. НОМЕР_2 - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_2 , здійснивши його поділ між сторонами по справі із виділенням ОСОБА_1 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - вантажного сідлового тягача, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіпу самоскида, р.н.з. НОМЕР_2 .

В позовній заяві позивачем в обґрунтування заявлених вимог вказано, що сторони перебували між собою у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2003 року Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, який було розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року. Під час перебування в шлюбі сторони по справі придбали майно, яке складається із будинковолодіння та транспортного засобу. Оскільки вказане майно було придбано за спільні кошти воно має бути визнано спільною сумісною власністю подружжя. В зв`язку із тим, що в добровільному порядку немає змоги провести розподіл нерухомого майна, належного сторонам ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні вимоги, заявлені ОСОБА_1 визнала.

Як позивач, так і відповідач підтвердили, що ними визнається факт належності спірного майна сторонам по справі, крім цього, ними фактично здійснено розподіл як будинковолодіння, так і автомобіля.

Позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін, яке судом задоволено.

Інших клопотань під час судового провадження сторонами заявлено не було.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням позиції сторін, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого та рухомого майна, придбаного під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК та ЦК України.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 21 листопада 2003 року вбачається, що цього числа Любиковицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), про що зроблено запис №13.

За час шлюбу у подружжя народилось троє дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доводиться копіями відповідних свідоцтв про народження.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2018 року, копія якого надана позивачем суду, вказаний вище шлюб між сторонами по справі розірвано.

Отже, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2003 року по 18 грудня 2018 року.

Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 15 вересня 2005 року, вбачається, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_10 за грошові кошти у сумі 25 000 грн. житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказані обставини доводяться копією Витягу з Державного реєстру правочинів, сформованим станом на 15 вересня 2005 року, в яком за 3834385 зареєстровано договір купівлі-продажу вказаного вище будинковолодіння.

Відповідно до дослідженої судом копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9765589 від 6 лютого 2006 року житловий будинок із надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 на праві приватної власності (частка ціла), зареєстрований за ОСОБА_1 .

Із копії технічного паспорту, виготовленого станом на 30 квітня 2009 року, вбачається, що по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок 1957 року забудови загальною площею 94,8 м2 та господарські будівлі.

Крім цього, із наданих суду копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 № НОМЕР_5 та серії СХТ №617502, встановлено, що за ОСОБА_2 12 листопада 2015 року зареєстровано на праві власності вантажний сідловий тягач-Е (номер шасі НОМЕР_6 ), р.н.з. НОМЕР_7 та напівпричіп Н/ПР-самскид-Е (номер шасі НОМЕР_8 ), р.н.з. НОМЕР_2 .

Сторони визнали, що вказане майно дійсно набуто ними під час перебування у шлюбі.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, при чому частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, судом достовірно встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони по справі придбали будинковолодіння, право власності на яке зареєстровано за позивачем та транспортний засіб, право власності на який зареєстровано за відповідачем.

Сторони визнають, що вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності, як таке, що набуло в шлюбі. Крім цього, сторони вказують, що вони добровільно поділили спільне майно і визначились із його використанням.

Однак, на даний час сторони вирішили звернутись із даним позовом до суду, оскільки існують певні труднощі у перереєстрації цього майна відповідно до домовленості, досягнутої сторонами щодо цього майна.

Таким чином, сторони визнають, що спір між ними з приводу визнання статусу спільного майна та його розподілу відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В ході судового провадження встановлено, що фактично між сторонами відсутній спір щодо розподілу спільного майна, а тому вказані обставини не потребують судового захисту.

Крім цього, позивачем заявлено вимогу про поділ належного сторонам по справі майна із виділенням позивачеві будинковолодіння, а відповідачці - транспортного засобу.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Таким чином, суд має визначати рівні частки у майні, належному сторонам по справі (оскільки підстав для відступу від рівності часток судом не встановлено), через що є необхідним з`ясувати вартість спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог вказаної вище норми позивачем не надано доказів вартості майна, вказаного в позові, а саме : житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та вантажного сідлового тягача, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіпу самоскида, р.н.з. НОМЕР_2 , також позивачем не запропоновано варіанти розподілу цього майна відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК України з урахуванням рівності частин у майні.

Таким чином, оскільки між сторонами відсутній спір з приводу належного їм майна, крім цього, позивачем не доведено, що запропонований варіант розподілу належного їм майна відповідає вимогам рівності часток подружжя у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст.355, 368 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 , РНОКПП НОМЕР_12 ) про визнання майна, а саме : житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , вантажного сідлового тягача, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіпу самоскида, р.н.з. НОМЕР_2 - спільною сумісною власністю подружжя та його поділ із виділенням ОСОБА_11 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 - вантажного сідлового тягача, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіпу самоскида, р.н.з. НОМЕР_2 - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна