Справа № 565/69/19
Провадження № 2/565/247/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області-
в особі судді Ковтуновича М.І.
секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис №199. Одночасно просить стягнути аліменти на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовується тим, що 29 серпня 2003 року сторони уклали шлюб. Вони мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останнім часом сторони припинили підтримувати сімейні відносини, їхнє подружнє життя не склалося, хоча й проживають разом. Спільних господарства та бюджету не ведуть. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на шлюб, сімю та взаємні обовязки, зникло бажання забезпечувати дотримання сімейних цінностей. Подружжя перестали розуміти один одного, не можуть дійти згоди у вирішенні сімейних питань, втрачено почуття взаємної любові, поваги, допомоги. За таких обставин позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, а після розірвання шлюбу просить залишити для неї нинішнє прізвище ОСОБА_3. Спору щодо місця проживання дитини немає.
Крім того позивач покликається, що відповідач неналежно виконує обовязок з утримання дитини, кошти на утримання надає нерегулярно та в різних розмірах. ОСОБА_1 самостійно утримувати дочку ОСОБА_4 та забезпечувати її належний матеріальний рівень проживання не має можливості. Стверджує позивач, що відповідач має постійну роботу, достатні та постійні заробітки, займається підприємницькою діяльністю, стан його здоровя задовільний, інших утриманців немає, а тому спроможний надавати утримання ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн. на місяць.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини. З її пояснень слідує, що сторони проживають в одному будинку, сімейні відносини не підтримують приблизно чотири роки. Протягом двох років не ведуть спільного господарства. Причиною сімейних негараздів є зловживання відповідачем алкогольними напоями. У разі розірвання шлюбу позивач розраховує мати ширший захист у разі виникнення конфліктів з ОСОБА_1 Позивач заперечує проти надання строку для примирення. У разі розірвання шлюбу обирає прізвище ОСОБА_1. Покликається позивач також, що приблизно з жовтня 2018 року ОСОБА_2 не надає допомогу на утримання дочки ОСОБА_3 Відповідач здійснює підприємницьку діяльність з продажу і встановлення метало-пластикових вікон, дверей, кондиціонерів, жалюзі, ролетів. Позивачу не відомий розмір доходу відповідача від здійснення підприємницької діяльності, але господарська діяльність ним ведеться. Також стверджує позивач, що ОСОБА_2 має дохід у розмірі 9000 грн. щомісячно від здавання в оренду квартири у м.Київ, інших утриманців він не має, матеріально достатньо забезпечений. Оскільки доходи відповідача мінливі, просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Також покликалася, що при визначенні розміру утримання на дочку ОСОБА_1 враховувала стан здоровя дочки, яка раніше мала інвалідність і в теперішній час періодично хворіє, потребує придбання медикаментів. Зважаючи на вік дитини, збільшені витрати на харчування, придбання одягу, засобів особистої гігієни, витрати, повязані з відвідуванням школи. А також враховано необхідність оплати за житлово-комунальні послуги. Просила позов задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав повністю, а вимогу про стягнення аліментів визнавав частково у розмірі 25% від заробітку. В судове засідання для розгляду справи по суті відповідач не зявився. До суду від імені ОСОБА_2 29 березня 2019 року надійшла заява, у якій вказано про невизнання позовних вимог та просить відповідач стягнути з нього аліменти в розмірі 25% його заробітної плати.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню повністю, а про стягнення аліментів - частково.
Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ГЮ №059575.
З копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №179129 вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані сторони.
Шлюбне життя сторін не склалося. Негаразди в сімї є тривалими.
Необхідність розірвання шлюбу позивач обґрунтовує особистісними інтересами, і категорично заперечує проти надання строку для примирення.
Статтею 112 ч.2 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача.
Згідно із нормою ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, починаючи з дня пред'явлення позову. Згідно із нормою ст.184 ч.1 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
З наведеного вбачаються підстави для стягнення аліментів із відповідача на утримання дочки ОСОБА_3
Аліменти слід присудити у твердій грошовій сумі відповідно до заяви одержувача аліментів. При визначенні розміру стягнення аліментів суд приймає часткове визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів, а також те, що ОСОБА_2 має дохід і інших утриманців не має. З наданої позивачем копії договору оренди жилого приміщення від 30 березня 2018 року слідує, що ОСОБА_2 отримував дохід за цим договором в розмірі 9000 грн. Відповідач, заперечуючи проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не обгрунтував це докладно та не подав доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. За таких обставин необхідно присудити із ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_3 в розмірі 2600 грн. щомісячно, що є незначно більшим розміром від передбаченого нормою ст.182 ч.2 СК України мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину.
Вирішуючи вимогу про розподіл судових витрат суд виходив з такого.
Позовна заява містить дві позовні вимоги. Позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 768, 40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору в силу закону.
Оскільки в цій справі має місце визнання позову відповідачем у частині розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, тому згідно із нормою ст.142 ч.1 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, сплаченого при поданні позову, що становить суму 384, 20 грн., а інші 50 відсотків судового збору, що складає 384, 20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача, як це передбачено ст.141 ч.1 ЦПК України.
Окрім того, на підставі ст. 141 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів в сумі 768, 40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 142, 259, 265, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю та про стягнення аліментів задовольнити частково.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 серпня 2003р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції, актовий запис №199.
Позивач ОСОБА_1 вибрала прізвище ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити, через недоведеність.
Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судових витрат.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

ОСОБА_1: Рівненська область, м. Вараш, вул. Нова, будинок №20, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; ОСОБА_2: Рівненська область, м. Вараш, вул. Нова, будинок №20.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 06.04.2019р.

С у д д я: