РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м.Київ, вул. Андріївська, б.4) про стягнення суми в порядку повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь суми в порядку повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розмірі 4307.66 грн., а також судового збору.

Ухвалою від 28.08.2019 року було відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором GР-6677415 від 13.08.2014 за період з 06 вересня 2017 року по 06 вересня 2018 року в сумі 32 463,01 грн. на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк». Вказаний напис зареєстровано в реєстрі за № 8032.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. 02 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження №57299556, яким постановлено стягнути з ОСОБА_1 32893,01 грн.

В подальшому, 05 жовтня 2018 року вказаним вище приватним виконавцем винесено дві постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, одну з яких направлено за моїм місцем роботи - до Харківського державного автотранспортного коледжу, другу до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, яке проводить нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії.

Згідно вказаних вище постанов з ОСОБА_1 підлягало стягненню 36532,31 грн.

21 грудня 2018 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 10.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 8032.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2019 у справі №640/24215/18 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 10.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 8032. Рішення набрало законної сили 24 травня 2019 року.

На підставі вказаного рішення суду 01 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57299556.

Але необхідно зазначити, що протягом жовтня-грудня 2018 року Харківським державним автотранспортним коледжем за постановою від 05.10.2018 у виконавчому провадженні № 57299556 здійснено відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 на суму 3045 грн. 50 коп. Крім того, Київським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харкова протягом листопада 2018 року - січня 2019 року також за постановою від 05.10.2018 у виконавчому провадженні № 57299556 здійснено відрахувань з пенсії ОСОБА_1 на суму 1262 грн. 16 коп. Таким чином, загальна сума коштів, які були стягнуті з ОСОБА_1 , складає 4307 грн. 66 коп.

Але, беручи до уваги рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2019 у справі №640/24215/18, вказані кошти було стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача безпідставно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву, заперечень не подав.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України)

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 10.09.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№8032, з позивача ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості в сумі 32893,01.(а.с. 8)

Відповідно до постанови приватного виконавця Вольф Т.Л. у ВП№57299556 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.10.2018(а.с. 10) з доходів(зарплати) ОСОБА_1 , згідно довідки №147/19 від 22.04.2019 виданої Харківським державним автодорожнім коледжем, відраховано 3045,50 грн.

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати, виданого Київським об`єднаним управлінням ФПУ м.Харкова, за період з листопада 2018 по травень 2019 року здійснено відрахувань на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на суму 1262 грн. 16 коп. за постановою від 05.10.2018 у ВП№57299556. Таким чином, загальна сума коштів, які були стягнуті з ОСОБА_1 , складає 4307 грн. 66 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2019 у справі №640/24215/18 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 10.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 8032. Рішення набрало законної сили 24 травня 2019 року.(а.с.20-22)

На підставі вказаного рішення суду 01 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57299556.(а.с.15)

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підтвердження наявності підстав для стягнення з позивача грошових коштів в сумі 4307 грн. 66 коп. АТ «ПУМБ» до суду не надано, позивач стверджує, що вказану суму з нього стягнуто безпідставно.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1212 ЦК України, на яку правомірно посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Із аналізу ст.1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Суд вважає, що під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Позивачем, як передбачено ст.444 ЦПК України, до позову долучено документи, які підтверджують те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано з доходів позивача на підставі рішення приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Врахувуючи, що відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів на підтвердження існування договорних відносин або інших зобов`язань з позивачем, як на підставу отримання ним грошових коштів в сумі 4307 грн. 66 коп., суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, позовні вимоги задоволені, з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.ст. 11, 202,321,509, 1212, 1213 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м.Київ, вул. Андріївська, б.4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом грошові кошти в сумі 4307(чотири тисячі триста сім) гривень 66 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м.Київ, вул. Андріївська, б.4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768(сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я. В. Губська