Справа №348/1978/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21.09.2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2200. В шлюбі у них 19 липня 2016 року народилася дочка ОСОБА_3, яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як він постійно вчиняв відносно неї фізичне та психологічне насильство. Як наслідок цього вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і справа знаходиться на розгляді в суді. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітньої дочки не надає. Вона разом з дочкою проживає у квартирі своїх батьків в м.Надвірна, в зв'язку з доглядом за дочкою вона ніде не працює, підсобної господарства не веде і підприємницькою діяльністю не займається, а тому фактично немає ніяких доходів і змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому вказав на те, що раніше він робив все можливе для матеріального забезпечення своєї сім"ї і навіть тоді коли вони з позивачкою почали проживати окремо. Однак на даний час в силу певних життєвих обставин та тимчасових труднощів, він не має можливості допомагати сім»ї матеріально. Він є іноземцем, а це накладає певні труднощі як у працевлаштуванні, так і у спілкуванні та пошуку шляхів заробітку. Спроба зайнятися бізнесом виявилася безуспішною, а тому на даний час у нього немає постійного заробітку. Вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який визначила позивач, на даний час для нього є завеликим, а тому з урахуванням важкого матеріального становища, в якому він зараз опинився, просить позов задоволити частково та визначити аліменти у розмірі 1000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, її представник адвокат ОСОБА_4 подав в судове засідання письмову заяву, в якій заявлені вимоги позивачки підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві. Просить позов задовилити, а справу розглядати в їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також подав письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав частково, оскільки на даний час ніде не працює.

Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 19 грудня 2014 року зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2200. За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записані сторони по справі (а.с.4-5).

З наявних матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає зі своєю матірю - позивачем по справі, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 18 вересня 2018 року №1889, виданим депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та довідкою про склад сім"ї від 12 вересня 2018 року №1905, виданою КП "Надвірнянський житловик" (а.с.6,8).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 гривні, з 1 липня 1699 гривень, з 1 грудня 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривні, з 1 грудня 2218 гривень.

Суд вважає необґрунтованим визначення сторонами розміру аліментів зокрема відповідачем ОСОБА_2 у звязку з його матеріальним становищем в розмірі 1000 грн. на дитину, так як такий розмір є мізерним, не може забезпечити нормальне матеріальне забезпечення його дочки; а розмір аліментів, визначений позивачем ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн. на дитину є не достатньо обґрунтований і належним чином не підтверджений.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дочку в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не наддав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1500 грн. на дитину до досягнення дочкою повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 768,40 грн. та на користь позивача 1200 грн. витрат на правову допомогу .

На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 141, 247, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_1) на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 21.09.2018 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1200 грн. судових витрат по справі.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.