04.01.2019 Суддя Бабенко Ю. П..
Справа № 644/8151/18
Провадження № 4-с/644/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря - Ткаченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ісаєнко Артема Володимировича,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в порядку ст.447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Ісаєнко А.В. щодо ухвалення постанови від 10.10.2018 року (виконавчий лист №2-1089 від 06.04.2007 року, виконавче провадження № 5472213) про встановлення боржнику ОСОБА_1 обмеження у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі. Також заявник ОСОБА_1 просить суд скасувати вказану постанову державного виконавця.

Скарга обґрунтована тим, що міра впливу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів, яка передбачена п.1 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», запроваджена законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018 року. Таким чином, заявник вважає, що вказана міра відповідальності не має зворотної сили у часі, оскільки обтяжує відповідальність. Отже заборгованість зі сплати аліментів може нараховуватись з 06.02.2018 року. При цьому заявник посилається на те, що за період з 06.02.2018 року по 10.10.2018 року заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня. Таким чином, заявник не ухиляється від зобов'язань, які покладені на нього рішенням суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1, державний виконавець Ісаєнко А.В. не з'явились, надали суду заяви про розгляд скарги за їх відсутністю. Державний виконавець Ісаєнко А.В. надав суду копію виконавчого провадження № 5472213.

Стягувач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, заяву про розгляд даної скарги в режимі відео конференції не подавала, про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Суд вважає за можливе розглянути скаргу у її відсутності.

Судом досліджено матеріали виконавчого провадження №5472213 та встановлено, що постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Воропай Л.І. від 31.07.2007 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1089, який було видано 06.04.2007 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходів щомісячно до повноліття дитини (а.с. 30).

З матеріалів виконавчого провадження №5472213 вбачається, що боржником ОСОБА_1 періодично здійснювалась сплата аліментів на користь ОСОБА_3, однак ці виплати мали не регулярний та неповний характер. 09.09.2009 року ОСОБА_1 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2007 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.31).

10.10.2018 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області Ісаєнко А.В. було здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів в рамках виконавчого провадження №5472213. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з січня 2007 року по жовтень 2018 року склав 42 603, 74 грн. (а.с.85-87)

10.10.2018 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області Ісаєнко А.В. в рамках виконавчого провадження №5472213 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у зв'язку з тим, що у ОСОБА_1 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42 603, 74 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців (а.с.5,88).

З матеріалів виконавчого провадження № 5472213 та пояснень боржника ОСОБА_1 вбачається, що йому було достовірно відомо як про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів, так і про існування виконавчого провадження №5472213. Заявник ОСОБА_1 був також обізнаний і про існування заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 42 603, 74 грн. в рамках виконавчого провадження №5472213, оскільки ОСОБА_1 надав суду вказаний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 10.10.2018 року разом із скаргою (а.с.6-8).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем постанови від 10.10.2018 року про тимчасового обмеження у праві виїду за межі України у ОСОБА_1 дійсно існувала заборгованість зі сплати ним аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, тому суд вважає, що державний виконавець мав підстави для застосування ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи боржника щодо неправомірності дій державного виконавця при винесені постанови від 10.10.2018 року з посиланням на те, що станом на цей день не існувало заборгованості протягом 6 місяців з дня набрання ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» законної сили, суд не приймає.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для винесення постанов про обмеження боржника є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто умовою винесення передбачених цією статтею заходів є наявність станом на 10.10.2018 року заборгованості, сума якої перевищує розмір платежів за 6 місяців. Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів існує з 2007 року, а її сукупний розмір складає 42 603, 74 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Таким чином, посилання ОСОБА_1 на строк дії змін до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» є помилковим, тому що законодавець не зазначив про наявність заборгованості за 6 місяців після набрання законом законної сили, натомість зазначено про існування заборгованості у сукупному розмірі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до закону, а право заявника не було порушено, у зв'язку з чим в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», - суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ісаєнко Артема Володимировича щодо ухвалення постанови від 10.10.2018 року в рамках виконавчого провадження № 5472213 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя: