Справа № 310/106/19
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Віктоірвни, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 28.12.2014 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. На підставі угоди про міну, посвідченої Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.07.1994 року, реєстровий №1-1707, житловий будинок №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, Запорізької області зареєстрований як цілий обєкт нерухомого майна за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 Відтак вказаний будинок належав вказаним особам на праві спільної сумісної власності без визначення часток. В продовж передбаченого законодавством шестимісячного строку ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено на підставі того, що нотаріус не взмозі визначити частку із складу спадкового майна, що належало її матері на праві спільної сумісної власності. Просить визначити, що частка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 28.12.2014 року, у праві спільної сумісної власності на будинок №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, Запорізької області, яке зареєстровано на підставі угоди про міну, посвідченої Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.07.1994 року, реєстровий №1-1707, становила 1/3 частку.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявилась Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позов визнала, суду пояснила, що є донькою позивача та онукою померлої ОСОБА_3 В 2014 році бабуся померла. Після її смерті відкрилася спадщина. ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте у неї виникли труднощі через невизначеність часток у праві спільної власності на будинок.

Третя особа Бердянська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника (а.с.35).

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Стаття 370 ЦК України передбачає право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі угоди про міну, посвідченої Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.07.1994 року, реєстровий №1-1707, житловий будинок №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, Запорізької області зареєстрований як цілий обєкт нерухомого майна за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.11-15).

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу (а.с.6, 7, 8, 9).

28.12.2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно до складу якого увійшла частка житлового будинку №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ.

ОСОБА_2 звернулась до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_3

В Бердянській державній нотаріальній конторі Запорізької області була заведена спадкова справа №332/2015.

02.10.2015 року ОСОБА_4, державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 28.12.2014 року її матері ОСОБА_3, на частину житлового будинку №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, оскільки частка померлої у праві власності на вказаний житловий будинок не визначена (а.с.16).

Для визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом позивачу необхідно встановити розмір частки співвласника.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до розяснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Беручи до уваги наведене, а також положення ст.372 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку із смертю одного з них.

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності підстав для неприйняття визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що частка ОСОБА_3, яка померла 28.12.2014 року, у праві спільної сумісної власності на будинок №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, Запорізької області, становила - 1/3 частку.

Керуючись ст.ст.16, 355, 368, 370, 372, 1226 ЦК України, ст.ст.4, 10-13, 76-83, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 28.12.2014 року, у праві спільної сумісної власності на будинок №49 по вул. Ломоносова в м. Бердянськ, Запорізької області, яке зареєстровано на підставі угоди про міну, посвідченої Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.07.1994 року, реєстровий №1-1707, становила 1/3 частку.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_5