Справа № 368/1579/18
Рішення

Іменем України

"02" квітня 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Салій Я.С.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

- усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині обгрунтовує наступним.

ОСОБА_1 (далі-Позивач) згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 23.12.1986 р. є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до будинкової книги, акта депутата та довідки Кагарлицької міської ради за адресою АДРЕСА_1, тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- Відповідач).

Починаючи з моменту реєстрації, тобто з 2007 року, Відповідач не проживає у будинку Позивача та в будинку відсутні особисті речі Відповідача. Будучи зареєстрованою, але не проживаючи Відповідач не приходить до будинку, не використовує його для тимчасового або постійного проживання. Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги.

Відсутність Відповідача за місцем реєстрації протягом 11 років підтверджується вищезазначеним актом депутата Кагарлицької міської ради.

У зв'язку з відсутністю Відповідача за місцем реєстрації Позивач неодноразово звертався до міської ради із проханням зняти з реєстрації Відповідача, проте оскільки Відповідач не подає заяви, міська рада не може зняти її з реєстрації у будинку.

У зв'язку з тим, що Відповідач не подає заяви про зняття з реєстрації, Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні його власністю. Зокрема, на даний час Позивач не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрований Відповідач, а тому при призначені Позивачу права на субсидію, Відповідач також рахується як зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання Позивачем субсидії.

Таким чином, Відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175 Цивільного процесуального кодексу України, - просить задовольнити позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

08.11.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

17.12.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про проведення слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання на 12 год. 00 хв. 11.01.2019 року.

11.01.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 04.02.2019 року в зв»язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2, одночасно судом здійснено повторний виклик відповідачки шляхом направлення поштового повідомлення, та поміщення оголошення про день, час та місце слухання справи через офіційнитй портал «Судова влада України» веб - сторінка Кагарлицького районного суду Київської області https:ІНФОРМАЦІЯ_6.

04.02.2019 року слухання справи було знято з розгляду в зв»язку з перебуванням головуючого по справі у відпустці, призначено наступне судове засідання на 10 год. 00 хв. 02.04.2019 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.04.2019 року, позивач ОСОБА_1 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.04.2019 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, процесуальні наслідки визнання позову їй зрозумілі.

Письмове визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, з підготовчого судового засідання, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки, яка видана 16.11.2018 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Літин Вінницької області, з 05.01.2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно, враховуючи місце реєстрації відповідача та положення ч. 1 ст. 27, ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Позивачем по даній справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 22 грудня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_4, виданий 28 листопада 2000 року Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Між сторонами по справі виник спір немайновго характеру, а саме, - визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, за наступних обставин.

Позивач по справі, - ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, яке видане 23.12.1986 року, та яке 23.12.1986 року зареєстроване в Фастівському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 8, реєстр № 3888.

Відповідно до будинкової книги, акта депутата та довідки Кагарлицької міської ради за адресою АДРЕСА_1, тобто в будинку, який на праві власності належить Позивачу, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відповідач по справі.

Починаючи з моменту реєстрації, тобто з 2007 року, Відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку Позивача та в будинку відсутні особисті речі Відповідача. Будучи зареєстрованою, але не проживаючи Відповідач не приходить до будинку, не використовує його для тимчасового або постійного проживання. Відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги.

Відсутність Відповідача за місцем реєстрації протягом 11 років підтверджується вищезазначеним актом депутата Кагарлицької міської ради.

У зв'язку з відсутністю Відповідача за місцем реєстрації Позивач неодноразово звертався до міської ради із проханням зняти з реєстрації Відповідача, проте оскільки Відповідач не подає заяви, міська рада не може зняти її з реєстрації у будинку.

У зв'язку з тим, що Відповідач не подає заяви про зняття з реєстрації, Позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності.

На неодноразові прохання позивача до відповідачки добровільно знятися з реєстрації свого місця проживання за адресою будинку позивача, та в якому відповідачка не проживає понад одинадцять років, відповідачка не реагувала, що і послугувало подачі позивачем позовної заяви до суду з метою захисту його законних прав та інтересів, зокрема, з метою захисту права власності.

Відповідно, суд вважає, що в зв'язку з тим, що Відповідачка ОСОБА_2, не подаючи в добровільному порядку заяви про зняття з реєстрації, створює перешкоди позивачу ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності, тобто, порушує Конституційне право власності позивача ОСОБА_1, яке повинно бути поновлене судом шляхом постановлення судового рішення.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивачка, як власник майна, має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні та розпорядженні його власністю. Зокрема, на даний час Позивач не може отримати субсидію по сплаті комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрована Відповідачка, а тому при призначені Позивачу права на субсидію, Відповідачка також рахується як зареєстрована в будинку, що виключає можливість отримання Позивачем субсидії.

Таким чином, Відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом, уповноваженим на зняття з реєстрації, протягом семи днів на підставі, зокрема, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11.

Такі повноваження має виконавчий комітет Кагарлицької міської ради Київської області.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Проте, позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_5, яке видане 04.03.2010 року, та, відповідно, при подачі даної позовної заяви був звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 13, 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Кадомка Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 22 грудня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, у користуванні його власністю, - житловим будинком, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_4, виданий 28 листопада 2000 року Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування житловим будинком, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1, та зняття її з реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.