Провадження № 2/761/2579/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представників учасників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в місті Києві в приміщенні зали суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Київській області, треті особи: інспектор патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області Ядченко Ірина Анатоліївна, Головне управління державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач) Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2), треті особи: інспектор патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області Ядченко Ірина Анатоліївна, Головне управління державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2018 інспектором патрульної поліції Броварського ВП ГУ НП в Київській області Ядченко І.А. винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Не погодившись із рішенням інспектора, позивач подав до Обухівського районного суду Київської області позовну заяву про визнання протиправною та скасування вище зазначеної постанови. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.09.2018 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №137773 від 22.07.2018. Отже, рішення інспектора про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було незаконним та необґрунтованим.

Разом з цим, таким рішенням позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, а також у принижені честі, гідності та ділової репутації. Дії інспектора під час складання протоколу були незаконними, а у зв'язку з пережитим стресом, ОСОБА_4 ще протягом тривалого часу не міг спокійно спати вночі. Це ще більше посилило негативні почуття та викликало у стан дратівливості, емоційної напруги, через що у стосунках моєї сім'ї настав розлад. Крім того, позивач є директором ТОВ «АЛІРА ТРАНС» основним видом діяльності якого є пасажирські перевезення. Однак, у зв'язку із протиправним винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, працівники з меншою відповідальністю ставляться до його вимог. Крім того, це завдає шкоди і діловій репутації Товариства. Ураховуючи пережиті душевні страждання, приниження честі, гідності та ділової репутації, розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 5 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначається про те, що позивач не обґрунтував наявності загальних підстав для відшкодування моральної шкоди, доказів її заподіяння незаконним діями, рішеннями чи бездіяльністю. Вина у діях працівників поліції при виконання ними своїх службових обов'язків відсутня, як відсутня і шкода, яку, зі слів позивача, йому було заподіяною. Крім того, в позові не зазначено, в чому саме полягає моральна (немайнова) шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи її розмір, якими доказами підтверджується така шкода і чи є зв'язок між шкодою і неправомірними (на думку позивача) діями відповідача по справі. На підставі цього, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач вказав, що стягнення моральної шкоди з відповідача здійснюється саме на підставі ст.1174 ЦК України. Додатково вказав, що позивач у своїй позовній заяві зазначив, що завдана йому моральна шкода полягає у негативних відчуттях, спогадах, стресі у зв'язку з протиправною поведінкою, рішенням інспектора стосовно нього, у приниженні його честі та гідності, а також ділової репутації перед співробітниками очолюваного ним Товариства. Саме ураховуючи зазначені обставини позивач визначив розмір моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн. Крім того, відповідач продовжує вчиняти протиправні дії стосовно позивача, що лише посилює негативні відчуття останнього. Так, 23.10.2018, тобто після набрання законної сили рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.09.2018 у справі №372/2260/18, відповідач подав до виконавчої служби скасовану постанову інспектора для примусового виконання. Того ж дня, державним виконавцем Обухівського МВ ДВС відкрито виконавче провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проси суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити з його задоволенні з підстав його необґрунтованості.

Треті особив судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано у відповідача докази, а саме, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №137773 від 22.07.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 24.01.2019 року до матеріалів справи долученою відзив, відповідь на відзив та копію постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.07.2018 року інспектором патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області Ядченко І.А. складено постанова серії НК №137773, відповідно до якої, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «FIAT DUCATO 250L» д.н.з. НОМЕР_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішенням Обухіського районного суду Київської області від 11.09.2018 року, яке набрало законної сили 12.10.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції Броварського ВП ГУ НП в Київській області Ядченко Ірини Анатоліївни про визнання дій протиправними та скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №137773 від 22.07.2018 складену інспектором патрульної поліції Броварського ВП ГУ НП в Київській області Ядченко І.А. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КУпАП.

У вказаному рішення зазначено, що як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується письмовими доказами, зокрема роздруківками карт та електронними доказами, зокрема зйомки місця зупинки транспортного засобу, позивач був зупинений до перехрестя на частині автомобільної дороги по якій всі транспортні засоби рухаються ще прямо, оскільки до повороту позивач не доїхав, порушень вимог дорожньої розмітки у позивача не встановлено, а від так, суду не надано доказів, що позивач перед зупинкою незаконно рухався прямо, оскільки до повороту позивач не доїхав.

Під час судового розгляду відповідачем не подано жодних доказів в обґрунтування правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, при цьому з матеріалів справи не вбачається, що в діях позивача був наявний склад правопорушення, та те що, він діяв з порушенням правил дорожнього руху, тому підстави для накладення адміністративного стягнення були відсутні. Відповідачем під час розгляду справи жодним належним доказом не підтверджено факту вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій.

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

23.10.2018 року, після набрання рішенням Обухівського районного суду Київської області законної сили, до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від Броварського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області надійшла постанова від 22.07.2018 року №137773.

Встановлено, що на підставі ст. 308 КУпАп штраф було подвоєно до суми 510,00 грн.

23.10.2018 року головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Дубік В.С. винесеного постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №575036700.

Судом перевірено, що дійсно, позивач є директором ТОВ «АЛІРА ТРАНС», діяльністю якого є зокрема пасажирські перевезення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач вказує, що завдана йому моральна шкода полягає у негативних відчуттях, спогадах, стресі у зв'язку з протиправною поведінкою, рішенням інспектора стосовно нього, у приниженні його честі та гідності, а також ділової репутації перед співробітниками очолюваного ним Товариства, діяльність якого є пасажирські перевезення, а також наявністю протиправних дій і після скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що полягає у відкритті виконавчого провадження, за яким стягнення має здійснюватися вже в подвійному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

П. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

В даному випадку позивач не довів причинно-наслідковий зв'язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідачів, які це спричинили. Крім того, позивачем не надано жодних доказів завдання йому моральної шкоди.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, в яких відсутні докази завдання позивачу моральної шкоди, позов про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним застосуванням адміністративного арешту не підлягає задоволенню.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1174 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 19, 76-92, 95, 187, 211, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-275, 279, 352, 354-355, п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст.ст. 32, 185, 300, 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Постановою Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Київській області, треті особи: інспектор патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області Ядченко Ірина Анатоліївна, Головне управління державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2019 року