Номер провадження: 22-ц/813/3288/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Мікуліної Тетяни Олександрівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив застосувати наслідки недійсності правочину, оформленого Протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 р. про проведення аукціону з реалізації арештованого майна, а саме: стягнути в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн., які 05.09.2013 р. були сплачені ОСОБА_1 на депозитний рахунок ДВС в якості оплати вартості придбаного на аукціоні транспортного засобу - автомобілю «Lехus GХ 470». Позивачем зазначалося, що ним також було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 24 538,63 грн. на рахунок організатора відповідних прилюдних торгів - ТОВ «Укрспецторг Групп», з урахуванням 24 230,92 грн. гарантійного внеску та 307,71 грн. грошової винагороди відповідній спеціалізованій організації. Саме тому, з огляду на факт визнання прилюдних торгів від 29.08.2013 р., оформлених Протоколом № 16- 0383/13 від 29.08.2013 р., недійсними, ОСОБА_1 просить стягнути з організатора аукціону - ТОВ «Укрспецторг Групп» грошові кошти у розмірі 24 538,63 грн. як безпідставно набуті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Застосовано наслідки недійсності правочину, оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lехus GХ 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , сірого кольору, що перебував у власності ОСОБА_2 , а саме: стягнуто в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн. шляхом їх списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24 538,63 грн. як безпідставно набуті.

Стягнуто з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 642,12 грн., які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 391,62 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 4 250,5 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 994,88 грн., які складаються з судового збору у розмірі 245,38 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 749,5 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Мікуліна Тетяна Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1,2ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, а саме, застосовуючи наслідки недійсності правочину, оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lехus GХ 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , сірого кольору, що перебував у власності ОСОБА_2 та стягуючи в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн. шляхом їх списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 24 538,63 грн.. як безпідставно набуті, суд першої інстанції виходив з того, що:

- реституція розглядається судом як окремий спосіб захисту цивільних прав, які порушуються у зв`язку з недійсністю правочину, можлива лише між його сторонами і полягає у поверненні у стан, який існував до укладення недійсного правочину;

- застосовуючи реституцію, як наслідок недійсності угоди, суд не може стягувати з ПАТ АБ «Порто-Франко» отримані ним від Другого Приморського ВДВС в м. Одесі ГТУЮ в Одеській області кошти, оскільки даний Банк не є стороною правочину, оформленого Протоколом № 16- 0383/13 від 29.08.2013 року за результатами проведених в межах примусового виконання рішення суду прилюдних торгів, в той час, як сторонами цього правочину визнаного недійсним за рішенням суду, що вступило в законну силу, є Другий Приморський відділ ДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (продавець), який в межах виконавчого провадження доручив проведення торгів торгівельній організації ТОВ «Укрспецторг Групп», та ОСОБА_1 (покупець);

-правова підстава на якій ТОВ «Укрспецторг Групп» отримало від Позивача грошові кошти у зазначеному вище розмірі відпала у зв`язку зі скасуванням в судовому порядку прилюдних торгів, що породило обов`язок відповідача повернути безпідставно набуті ним грошові кошти.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- 29.08.2013 року Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп», на виконання умов Договору про надання послуг з реалізації арештованого майна № 16-0383/13 від 06.06.2013 року, укладеного з Другим Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції, в межах здійснення виконавчого провадження № 19/1041/128, було проведено аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, а саме: транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, що перебував у власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_4 );

-за результатами проведення зазначених вище прилюдних торгів від 29.08.2013 року, Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» було оголошено переможця аукціону - ОСОБА_1 , із ціною продажу у розмірі 163 700,00 грн. Даний факт оформлено Протоколом проведення аукціону № 16-0383/13 від 29.08.2013 року;

-05.09.2013 року ОСОБА_1 здійснено безготівкове перерахування грошових коштів у розмірі 139 161,37 грн. на депозитний рахунок р/р № 4660 в ГУ ДКУ в Одеській області, одержувач - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, , з призначенням платежу: «оплата за лот №4 згідно протоколу № 16-0383/13 від «29» серпня 2013 року» що підтверджується наявним у матеріалах справи листом Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 10-08/718-6633 від 23.10.2017 року;

-на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп» позивачем було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 24 538,63 грн., зокрема, 24 230,92 грн. в якості гарантійного внеску, які зараховані ТОВ «Укрспецторг Групп» в рахунок виконання зобов`язання по оплаті суми винагороди згідно договору № 16-0383/13 від 06.06.2013 року, та 307,71 грн. в якості грошової винагороди відповідній спеціалізованій організації, що підтверджується положеннями Протоколу № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого транспортного засобу, підписаним директором Одеської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» Сігалом ОСОБА_3 .В., тоді як про дійсне отримання ТОВ «Укрспецторг Групп» грошових коштів у розмірі 307,71 грн. свідчать приписи постанови старшого державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Саламахи В.В. від 06.09.2013 року;

-06.09.2013 року старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Саламахою В.В. винесено Акт про реалізацію рухомого майна - транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, який того ж дня затверджений начальником Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Шуляченком М.Б.;

-06.09.2013 року старшим державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції Саламахою В.В. винесено постанову про зняття транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, з обліку за ОСОБА_2 та реєстрацію його органами МРЕВ УДАІ УМВСУ в Одеській області за ОСОБА_1 , яка затверджена начальником Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Шуляченком М.Б. та направлена сторонам для виконання;

-10.09.2013 року Приморським районним судом м. Одеси відкрито провадження у цивільній справі № 522/23248/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Укрспецторг Групп» та Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання прилюдних торгів від 29.08.2013 року, оформлених Протоколом № 16-0383/13, недійсними;

- дана справа за № 522/23248/13-ц розглядалася судами неодноразово;

-останнім рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.07.2015 року по справі № 522/23248/13-ц визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна - транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, що були проведені Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» та оформлені Протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року. Зазначене рішення Апеляційного суду Одеської області набрало законної сили, відповідно автомобіль «Lexus GX 470» вибув з приватної власності ОСОБА_1 ;

- при придбанні з аукціону автомобілю «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, ОСОБА_1 поніс втрати у розмірі 163 700,00 грн., з яких 139 161,37 грн. були ОСОБА_1 перераховані на депозитний рахунок р/р № 4660 в ГУ ДКУ в Одеській області, одержувач - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, , з призначенням платежу: «оплата за лот №4 згідно протоколу № 16-0383/13 від «29» серпня 2013 року» та 24 538,63 грн. позивачем перераховані на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп»;

- письмова заява в інтересах ОСОБА_1 до Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 17.10.2017 року та заява до Одеської філії ТОВ «Укрспецторг Групп» від 23.10.2017 року про невідкладне повернення грошових коштів, сплачених позивачем за лот № 4 згідно з протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого майна № 16-0383/13 від 29.08.2013 року, залишилися без належного розгляду та задоволення.

Судова колегія виходить з такого.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Як вже зазначалося, судовим рішенням, яке набрало чинності, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна - транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , сірого кольору, що були проведені Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» та оформлені Протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року.

Стороною визнаного судом недійсним правочину (продавцем) є Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за дорученим якого діяла торгівельній організації ТОВ «Укрспецторг Групп», а покупцем ОСОБА_1 .

Проте Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в даному випадку здійснював примусове виконання судового рішення і тому є продавцем майна боржника в силу Закону України «Про виконавче провадження».

Саме тому отримавши від переможця прилюдних торгів в межах примусового виконання рішення суду, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перерахував за платіжним дорученнями № 1562 від 29.05.2014 року борг на користь сгягувача - ПАТ «Порто-Франко», що не оспорювалося сторонами.

Таким чином, в даному випадку на прилюдних торгах майна боржника ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості на користь стягувача ПАТ «Порто-Франко», Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виступав продавцем майна в силу закону і отримавши від переможця торгів (покупця) грошові кошти за відчужене майно у розмірі 139 161,37 грн. за відрахуванням 12 741 грн. 94 коп., решту - 126 419,43 грн. перерахував на користь стягувача ПАТ «Порто-Франко».

За визначенням ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий збір стягується з боржника.

Тобто стягнення Другим Приморським ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області виконавчого збору у розмірі 12 741 грн. 94 коп. відбулося в силу закону (ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий збір стягується з боржника), а не в якості сторони правочину (продавця).

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладене, можна дійти висновку про те, що кондиція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно або субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, в тому числі і у випадку, коли така правова підстава згодом відпала.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вже зазначалося, отримані внаслідок реалізації майна на прилюдних торгах грошові кошти були перераховані Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь стягувача - ПАТ «Порто-Франко» ще до звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про застосування наслідків недійсності правочину.

Тобто на час звернення до суду з даним позовом фактичним володільцем грошових коштів, сплачених позивачем, в якості переможця на прилюдних торгах, було ПАТ «Порто-Франко».

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги, що ПАТ «Порто-Франко» не було стороною правочину, визнаного судом недійсним, але є фактичним володільцем грошових коштів сплачених за таким правочином, вимога позивача, який вважає себе власником спірних грошових коштів, про їх повернення, в даному випадку не охоплюється нормативним урегулюванням лише одного основного способу захисту права (реституция') без застосування до реституції субсидіарного способу захисту порушеного права - кондикції на підставі та в порядку 1212 ЦК України.

Проте з такими вимогами до ПАТ «Порто-Франко» позивач не звертався, а заявлені вимоги до Другого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, в якості підстави обґрунтування заявлених вимог кондицією (ст.. 1212 ЦК України) не обґрунтовував, що в розумінні ч. 6 ст. 367 ЦПК України перешкоджає апеляційному суду приймати та розглядати підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому судова колегія враховує, що у постанові Верховного Суду у справі № 910/13670/18 від 12.09.2019 року, суд касаційної інстанції розглядав позов Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - ВДВС) до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по факту існуючого рішення суду, яке вступило в законну силу і яким було стягнуто в порядку реституції з органу державної виконавчої служби на користь переможця торгів грошових коштів в якості застосування наслідків недійсності правочину (реституція) у зв`язку з визнання прилюдних торгів недійсними. Оскільки дане судове рішення було виконано і з органу державної виконавчої служби були списані грошові кошти за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, орган державної виконавчої служби не мав іншого способу захистити свої права інакше, як поданням позову до стягувача, якому виконавчою службою фактично були перераховані кошти сплачені за наслідками торгів їх переможцем, враховуючи, що з виконавчої служби вказані кошти були стягнуті за рішенням суду в порядку реституції.

Тобто, у справі, яка переглядалася Верховним Судом були інші обставини і Верховний Суд не висловлював позицію відповідно до обставин, які існують у справі, яка переглядається в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги встановлені у справі обставини та наведені в цій постанові суду апеляційної інстанції висновки та обґрунтування, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позову до Другого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області про застосування наслідків недійсності правочину (реституція), оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, що перебував у власності ОСОБА_2 , а саме: стягненням в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 139 161,37 грн.

Враховуючи наведене, рішення районного суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог з підстав та обґрунтувань, які наведені в цій постанові суду апеляційної інстанції.

При цьому судова колегія виходить з того, що апелянтом оскаржено рішення у повному обсязі, але в частині, що стосується самого апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мікуліної Тетяни Олександрівни в частині застосування наслідків недійсності правочину, оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , та стягнення в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 139 161,37 грн. шляхом їх списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області в тому числі за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року в частині застосування наслідків недійсності правочину, оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lexus GX 470», (державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 ), що перебував у власності ОСОБА_2 та стягнення в порядку реституції з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 139 161,37 грн. шляхом їх списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про застосування наслідків недійсності правочину оформленого протоколом № 16-0383/13 від 29.08.2013 року про проведення аукціону з реалізації арештованого майна: транспортного засобу «Lexus GX 470», 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , та стягнення грошових коштів у розмірі 139 161,37 грн. - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 23.12.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова