Справа № 596/2320/18
Провадження № 2/596/146/2019
У Х В А Л А

"09" січня 2019 р. Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши позовну заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Яблунівської сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з позовом до Яблунівської сільської ради та просить визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Яблунів вул. Героїв Майдану, 36 Гусятинського району Тернопільської області загальна площа 65,6 м2, житлова 51,6 м2.

Посилаючись на те, що 20.10.1990 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 з того часу вона проживає в житловому будинку за адресою: Яблунів вул. Героїв Майдану, 36 Гусятинського району Тернопільської області, що належав на праві власності тітці її чоловіка - ОСОБА_4 яка померла 18.07.1998 року. Будь-яких спадкоємців в неї не залишилось, а тому зазначений обєкт нерухомості на даний час не має власника. 07.06.2018 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, після його смерті звернувшись до нотаріуса їй було надано розяснення в якому вказано, що позивач та її чоловік не є спадкоємцями ОСОБА_4, тому на її майно свідоцтво про право на спадщину не може бути видане. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою. Факт спільного проживання позивача з колишньою власницею, а також факт того, що позивач з 1990 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном підтверджується доданими до заяви довідками, також даний факт можуть підтвердити свідки, явку яких буде забезпечено в судове засідання. Окрім того, також позивач має оригінали документів на вищевказаний житловий будинок, що додатково підтверджує той факт, що вона володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Вищевказаний житловий будинок належав колишній померлій власниці ОСОБА_4.

За правилами ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам зазначеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем не виконано вимоги ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача порушені права чи законні інтереси позивача, в чому саме вони проявилися та якими доказами підтверджуються;

Крім того, від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Окрім того, враховуючи положення частини першої та третьої статті 1277 ЦК України слід дійти висновку, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Як слідує із змісту позовної заяви позивач була обізнана відносно того хто був власником житлового будинку, на який вона визнає право власності за набувальною давністю.

Позивач не зазначила доказів того, що вона з 1990 року добросовісно по час звернення до суду з позовом володіє житловим будинком. Смерть спадкодавця та відсутність спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті особами не є підставою для того, щоб вважати користування нерухомим майном правомірним.

Окрім того у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_2 з 1990 року і по даний час відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном. Однак власник житлового будинку ОСОБА_4 померла 18.07.1998 року, що виключає можливість володіння ОСОБА_2 в період з 1990 року по 18.07.1998 року житловим будинком в с. Яблунів, вул. Героїв Майдану,1 Гусятинського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 6 інформаційного листа №24-150 /0/4-13 від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування, тощо), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Тому позивачу необхідно визначитися з характером виниклих правовідносин і з заявленими позовними вимогами, з урахуванням вищевказаного інформаційного листа.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 175, 185, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну представника позивача адвоката ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Яблунівської сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю- залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити представника позивача адвоката ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк