ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5000/18 Номер провадження 22-ц/814/541/19Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

секретар Григорищина М.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 14 вересня 2018 року в приміщенні сужу в м. Полтава у складі судді Бугрія В.М.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства посмертно,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьком.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що його мати ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації з 1994 по 1998 року.

Зазначав, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В свідоцтві про народження його батьком записаний ОСОБА_6, який фактично є його дідусем, у той час як його біологічним батьком є ОСОБА_5 Визнання останнього його батьком необхідне для належного оформлення та прийняття спадщини.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьком ОСОБА_2

Рішення суду вмотивоване тим, що наявними у справі доказами підтверджується батьківство померлого ОСОБА_5 щодо ОСОБА_2

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_4, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляд справи без залучення її як належного відповідача, оскільки вона є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 та спадкоємицею належного йому майна.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, позивач ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У свідоцтві про народження його батьком значиться ОСОБА_6

Відомості про батька були внесені за заявою матері, відповідно до ст. 55 КпШС України, та останній являється дідусем, що підтверджується свідоцтвом про народження

Позивач ставить перед судом вимогу про визнання ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьком.

Задовольняючі відповідні позовні вимоги, місцевий суд не з'ясував коло спадкоємців ОСОБА_5

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яка наявна у матеріалах справи (а.с. 58), ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 та прийняла спадщину після його смерті.

Отже, визнавши батьківство ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2, місцевим судом було вирішено питання про спадкові права ОСОБА_4 без залучення її до участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, належним відповідачем у справі є спадкоємець померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Місцевим судом, за наявності підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем, не здійснено такої заміни. При цьому, судом залишено поза увагою, що пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у його задоволенні.

Окрім того, оскаржуване рішення місцевого суду було ухвалене у відсутності сторін по справі у підготовчому судовому засіданні. При цьому, достатні підстави для ухвалення рішення без призначення справи до розгляду були відсутні.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Місцевим судом не роз'яснювались сторонам наслідки процесуальних дій, пов'язаних із визнанням відповідачем позову та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Окрім того, суд першої інстанції не встановив, чи не суперечить визнання ОСОБА_3 позову правам та інтересам інших осіб, зокрема спадкоємців померлого ОСОБА_5

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У матеріалах справи відсутні докази, які достовірно підтверджують визнання ОСОБА_5 за життя батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства ОСОБА_5 та матір'ю позивача до його народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Належних доказів, окрім фотокарток, на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 не надав. При цьому, самі по собі фотокартки не можуть свідчити про те, що батьком позивача є померлий ОСОБА_5

Посилання місцевого суду на показання свідків є неправомірним, оскільки судом в порядку ст. 230 ЦПК України вони не допитувалися.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з позивача підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства посмертно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1 056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун