Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 302/1111/15-ц

провадження № 61-10869 св 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

заявник -ОСОБА_3 ,

суб`єкт оскарження - начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губченко Сергій Михайлович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губченка Сергія Михайловича на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року у складі судді Гайдур А. Ю.та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 травня 2019 року у складі колегії суддів: Готри Т. Ю., Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

17 грудня 2018 року заявник ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою про скасування постанови заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - УДВС ГТУЮ у Закарпатській області) Губченка С. М. про передачу виконавчого провадження з Міжгірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Міжгірський РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області) до Воловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Воловецький РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області) та повернення виконавчого провадження до Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області до подальшого виконання.

Скарга мотивована тим, що 20 грудня 2017 року у справі № 302/1111/15-ц видано виконавчий лист про витребування від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 356 кв. м, що знаходиться на АДРЕСА_1 та є суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_3 .

Виконавчий лист скаржником подано для виконання до Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області і на підставі цього виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 55489829.

14 грудня 2018 року в приміщенні Міжгірського РВ ДВС ГТУБ у Закарпатській області начальником цього відділу Білинець О. П. вручено їй як стягувачу ксерокопію постанови від 12 грудня 2018 року у ВП № 55489829 заступника начальника ГТУЮ у Закарпатській області з питань державної виконавчої служби - начальника управління ДВС Губченка С.М. про передачу виконавчого провадження, якою виконавче провадження № 55489829 передано до Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на підставі частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 6 і 7 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, у зв`язку із складністю виконання.

Заявник вважає дану постанову незаконною та такою, що порушує її права.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року скаргу ОСОБА_3 задовольно, визнано неправомірною постанову ВП № 55489829 від 12 грудня 2018 року заступника начальника ГТУЮ у Закарпатській області з питань ДВС - начальника Управліня ДВС Губченка С. М. про передачу виконавчого провадження АСВП № 55489829 з примусового виконання виконавчого листа від 20 грудня 2017 року № 302/1111/15-ц, виданого Міжгірським районним судом, з Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області до Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, зобов`язано начальника Управління ДВС Губченка С.М. повернути виконавче провадження АСВП № 55489829 з примусового виконання цього виконавчого листа з Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області до Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області для подальшого виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржувана постанова винесена без належного обґрунтування з формальних підстав, посилання на складність виконання не підтверджене, тому ця постанова є неправомірною.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 травня 2019 року апеляційна скарга начальника УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губченка С. М. залишена без задоволення, ухвала Міжгірського районного суду від 10 січня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, у ній не зазначені обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого, а містить лише формальне, нічим не підтверджене посилання на складність виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

30 травня 2019 року начальник УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губченко С. М. надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою начальника УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губченка С. М. на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 травня 2019 року.

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що 11 грудня 2018 року до УДВС ГТУЮ у Закарпатській області від начальника Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець О. П. надійшло подання від 11 грудня 2018 року про передачу виконавчого провадження. Подання мотивоване складністю виконання, а також неодноразовими скаргами стягувача на дії державних виконавців і начальника відділу.

За наслідками розгляду цього клопотання винесено оскаржувану стягувачем постанову, яка мотивована складністю виконання рішення суду. У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, передбачена передача виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого. Крім того, підставою для передання виконавчого провадження було те, що протягом 2018 року від ОСОБА_3 надійшло 6 скарг на «Урядову гарячу лінію» на дії державного виконавця та начальника Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець О. П. від 11 квітня 2018 року, 02 травня 2018 року, 12 червня 2018 року, 27 серпня 2018 року, 10 вересня 2018 року, 12 грудня 2018 року.

Тому оскаржувана постанова прийнята відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень і жодного порушення прав сторін виконавчого провадження не відбулося. Доводи скарги стягувача є надуманими та не підтверджуються матеріалами справи.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Доводи касаційної скарги про відсутність під час винесення оскаржуваної постанови порушень законодавства та прав сторін виконавчого провадження є необґрунтованими.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» гарантовано право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Протиправність впливу сторін виконавчого провадження на працівника органу державної виконавчої служби (шляхом оскарження його дій) з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків у встановленому законом порядку не встановлено.

Перевірка судом правомірності прийнятої держаним виконавцем постанови не є втручанням у його дискреційні повноваження, а забезпечує реалізацію стороною виконавчого провадження передбаченого статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» права на оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців і посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого. У разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого. Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Пунктом 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

З установлених судами обставин справи вбачається, що підставою для передачі виконавчого провадження АСВП № 55489829 з примусового виконання виконавчого листа від 20 грудня 2017 року№ 302/1111/15-ц, виданого Міжгірським районним судом, з Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області до Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області є звернення стягувача зі скаргами на «Урядову гарячу лінію» щодо дій державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби. Зазначене, на переконання начальника Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець О. П. і начальника УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губченка С. М., ускладнює виконання рішень суду.

У статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до пунктів 10, 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 898 «Про взаємодію органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України та державної установи «Урядовий контактний центр», що була чинною на час звернень стягувача зі скаргами на «Урядову гарячу лінію» органи виконавчої влади, Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечують об`єктивний і вчасний розгляд звернень, перевіряють викладені в них факти, приймають у разі потреби відповідні рішення. Про результати розгляду звернень органи виконавчої влади, Секретаріат Кабінету Міністрів України повідомляють заявникам в установленому порядку. Звернення розглядаються і вирішуються у строк не більше 30 днів від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.

Отже, звернення стягувача на «Урядову гарячу лінію» є реалізацією ним права на звернення, що не може вважатися обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення державною виконавчою службою.

Крім того, винесення оскаржуваної постанови мотивоване складністю виконання виконавчого листа, проте обґрунтування того, у тому полягає складність виконання виконавчого листа про витребування земельної ділянки у боржника на користь стягувача, доказів такої складності, а також підтвердження усунення такої складності внаслідок передання виконавчого провадження до іншого територіального відділу державної виконавчої служби, суду не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо порушення начальником УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Губченком С. М. законодавчих вимог при прийнятті оскаржуваної постанови у зв`язку з необґрунтованою кваліфікацією як таких, що ускладнюють виконання рішення, обставин, наведених у поданні начальника Міжгірського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинець О. П. від 11 грудня 2018 року.

Необхідність передання виконавчого провадження до іншого відділу державної виконавчої служби може створити істотні ускладнення як для стягувача (наприклад, якщо виконавець знаходиться у віддаленій від стягувача місцевості), так і для виконавця, який буде змушений виконувати виконавчий документ на іншій території, не маючи для цього відповідних можливостей і ресурсів. Це може спричинити суттєве підвищення витрат на виконання, які буде змушений нести стягувач і які можуть бути не відшкодовані за рахунок коштів боржника.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Губченка Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов