ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2243/19 Справа № 201/3308/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства "Приватбанк",

на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська віл 04 жовтня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 24785 грн.54 коп. /а.с. 4-6/.

Обґрунтовуючи позов Банк посилався на те, що 28.03.2007р. ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 28.03.2007р. про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої виявила бажання отримати платіжну картку та в подальшому отримала кредит у розмірі 21600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши відповідну заяву, відповідачка погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов'язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв'язку з цим, утворилась заборгованість, яка станом на 22.03.2018р., становить 24785,54 грн., з яких: 57,17 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10766,69 грн. - заборгованість по відсоткам, 12305,23 грн. - пеня; а також штрафи нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500грн. - фіксована частина та 1156.45 грн. - процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено /а.с. 49-50/.

Не погодившись із таким рішенням АТ КБ "Приватбанк" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі /а.с. 52-56/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги надані позивачем докази, які підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору, крім того відповідач користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору, частково сплачував кредитну заборгованість, а отже визнав свої зобовязання за угодою та розміри встановлених обов'язкових платежів.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, є законним та обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність існування правовідносин між сторонами у справі на підставі кредитного договору від 28 березня 2007 року № б/н та, відповідно, існування заборгованості відповідачки перед АТ КБ «Приватбанк».

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 04 жовтня 2018 року, як правильними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами першою та другою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Звернувшись до суду з даним позовом, представник ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує про укладення кредитного договору з ОСОБА_1 28 березня 2007 року шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, становлять договір, про що свідчить підпис ОСОБА_2 у відповідній заяві.

Судом встановлено, що 28 березня 2007 року ОСОБА_1 заповнила бланк Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг /а.с. 12/.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.п.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (додані позивачем до позову), дані Умови, визначають умови, на яких АТ КБ "Приватбанк" пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені в Заяві та Пам'ятці Клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином Клієнт надає свою згоду, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складють укладений Договір про надання банківських послуг.

Указаними Умовами визначено його «Терміни та поняття», згідно з якими «Договір про надання банківських послуг» - це форма договору, яка укладається між Банком та Держателем платіжної карти. Договір складається з: Заяви; Пам'ятки клієнта; Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.»

Пунктами 3.1., 3.2. пункту 3 зазначених умов передбачено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунки, видає Клієнту Картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та Пам»ятці клієнта, підписанням яких Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, яка зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду про те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банка і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

З наведеного вбачається, що Договір про надання банківських послуг повинен складатись з: Заяви; Пам'ятки клієнта;Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись з даним позовом до суду першої інстанції та посилаючись на обставини зазначені вище, до позову ПАТ КБ «ПриватБанк» додав Заяву, підписану відповідачем 28 березня 2008 року та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку.

Однак договір № б/н від 28 березня 2008 року, який знаходиться в матеріалах справи та яким позивач обґрунтовує позовні вимоги до ОСОБА_1, не відповідає, визначеній Умовами і правилами надання банківських послуг формі, оскільки має лише дві його складові - Заяву та Умови і правила надання банківських послуг, Пам'ятку клієнта з підписом відповідача та Тарифи, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Доводи апеляційної скарги, про те, що сам факт підписання заяви від 28 березня 2008 року і активації картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених Умовами і правилами надання банківських послуг в ПриватБанку і належними та допустимими доказами не підтверджено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до помилкового тлумачення норм права, тому висновків суду не спростовують і не свідчать про порушення судом норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства.

Обґрунтовуючи судове рішення, окрім того, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За викладених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту укладення кредитного договору з ОСОБА_1 28 березня 2007 року на умовах, вказаних ним у позовній заяві, видачі кредитних коштів за таким правочином, що є підставою для відмови у задоволенні позову як недоведеного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська віл 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров