Справа № 216/660/19
провадження №2/216/2209/19
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М.В.
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - служба у справах дітей, Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - відділ реєстрації місця проживання громадян, про надання дозволу для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди на це батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про надання дозволу для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди на це батька. Просить суд винести рішення, яким визнати місце постійного мешкання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та надати дозвіл для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди на це батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи є документальні підтверження. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Представники третіх осіб: Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - служба у справах дітей, Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - відділ реєстрації місця проживання громадян, в судове засідання не з`явилися, звернулися з письмовими заявами, у яких просили суд справу розглядати за їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що сторони по справі з 27 квітня 2012 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який 10.08.2016 року було розірвано рішенням Довгинцівського райсуду м. Кривого Рогу, справа № 211/2783/16-ц, що підтверджується копіює рішення суду (а.с.7). Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Позивач разом із двома своїми неповнолітніми синами мешкає в квартирі своєї матері ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових с прав на нерухоме майно (а.с.9), при цьому не є зареєстрованим за цією адресою тільки син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою (а.с.10), хоча постійно мешкає разом з матір`ю, бабусею та своїм братом за цією адресою, що підтверджується актом про фактичне проживання особи (а.с.11). Позивач зверталася із заявою про реєстрацію місця проживання дитини до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради - відділу реєстрації місця проживання громадян, однак їй було відмовлено в цьому, на підставі відсутності згоди батька (а.с.12).
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків, і де саме може створити кращі умови для життя дитини.
Згідно частини 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Статтею 161 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012р. №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно - територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно - довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС.
Як встановлено, позивач не має можливості отримати від відповідача згоду на реєстрацію місця проживання дитини, оскільки з відповідачем не спілкується та не має даних про його фактичне місце перебування, хоча його місце реєстраційного обліку залишається незмінним.
Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків.
А тому суд вважає, що із урахуванням законних інтересів дитини, необхідно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька.
Керуючись ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 6, 10 і 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 7 і 141, 160-161 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - служба у справах дітей, Виконком Центрально-Міської районної у місті ради - відділ реєстрації місця проживання громадян, про надання дозволу для здійснення реєстрації місця проживання дитини без письмової згоди на це батька- задовольнити.
Визнати місце постійного мешкання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та надати дозвіл на його реєстрацію за цією адресою без надання письмової згоди на це батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя М. В. Бутенко