Справа № 367/5172/17
Провадження №2/367/107/2019
УХВАЛА

Іменем України

про призначення експертизи

24 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

за участі секретаря с/з Бабаковій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу,- Макарчук Г.І., Бучанська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення повторної посмертної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи, мотивуючи його тим, що ознайомившись з висновком судово-психіатричного експерта №51-ц від 24.04.2019 року ним було виявлено ряд суперечностей.

11.09.2019 він направив адвокатський запит №8 до ОСОБА_5 , кандидата медичних наук, судово-психіатричного експерта вищої категорії вищого кваліфікаційного класу з проханням надати рецензію щодо висновку судово-психіатричного експерта №51-ц від 24.04.2019 р. з КЗ КОР «ОПНМО». При цьому експерту було надано всі наявні матеріали справи, включно з записами судових засідань.

12.10.2019 він отримав експертне дослідження №5 висновку судово- психіагричного експерта №51-ц від 24.04.2019р. з КЗ КОР «ОПНМО» .

Згідно висновку експерта: ОСОБА_6 на час складання заповіту 29.10.2015 стійким хронічним психічним розладом не страждав, а у нього виявлялися ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного генезу з незначно-вираженим психоорганічним синдромом, за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на момент складання заповіту 29.10.2015 р. Висновок посмертної СПЕ №51-ц від 24.04.2019 р. з КЗ КОР «ОПНМО» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз про те, що ОСОБА_6 страждав за декілька років до складання та підписання заповіту та страждав під час складання 29 жовтня 2015 р. заповіту на Органічне ураження головного мозку змішаного генезу (контузія в 1943р.. гіпертонічна хвороба II ст., атеросклероз судин головного мозку, паркінсонізм), захворювання крові (анемія) з інтелектуально-мнестичним зниженням, яке досягало ступеню деменції та парапоїдним синдромом, психопатизацісю особистості, що позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний період часу не відповідає та не узгоджується з існуючими у судовій психіатрії принципами проведення посмертної судово-психіатричної експертизи: узгодженості, наукової обгрунтованості та доказовості висновків, а також суперечать ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу», про «презумпцію психічного здоров`я», в зв`язку з чим, необхідно провести повторну посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_6 для визначення його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 29.10.2015 р.

Відповідно до ст. 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. Частиною 2 цієї статті визначено, що у висновку експертів зазначається які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частин висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність.

При цьому, всупереч вищеописаній нормі закону, у наявному в матеріалах справи висновку відсутні будь-які вказівки на те, які саме факти були встановлені кожним з експертів, які дослідження і в якому обсязі проводились кожним з експертів, і до яких висновків дійшов той чи інший експерт. Обгрунтування в висновку є загальним та не розділено на кожного з експертів.

Висновок зроблено на формі первинної облікової документації №100/о., який затверджено наказом МОЗ України «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу населенню незалежно від підпорядкування та форми власності» від 28.07.2014 №527. Саме пп 15 п. 1 даного наказу затверджено форму №100/о та інструкцію з її заповнення. Відповідно до п. 20 вищевказаного наказу «У пунктах 24, 25 проставляється підпис (підписи) експерта (експертів) із зазначенням прізвища, імені, по батькові, спеціальності, свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, класу судового експерта, стажу експертної роботи, посади, наукового ступеня (за наявності), вченого звання (за наявності) та ставиться печатка закладу охорони здоров`я». Всупереч цьому, в п. 24-25 висновку судово-психіатричного експерта відсутні будь-які відомості про свідоцтво про присвоєння кваліфікації СУДОВОГО експерта.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу» Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Даний принцип було грубо порушено експертами, які надали перевагу свідченням, які встановлювали неадекватну поведінку ОСОБА_6 перед свідченнями інших свідків.

В наявному в матеріалах справи висновку наявні суперечності встановлених експертами фактів, зокрема:

- В експертному висновку зазначено, що ОСОБА_6 закінчив бухгалтерські курси, але за отриманою спеціальністю не працював. Натомість в медичнії картці за 1993 рік зазначено, що ОСОБА_6 є бухгалтером, оператором і піонер-лагері «Восток».

- Доказом безпорадності на думку експертів є свідчення того, що ОСОБА_6 не впізнав будинок, який він не бачив 25 років, та який було реконструйовано та перероблено, огорожа домоволодіння якого теж була іншою, ніж 25 років тому. Дана реакція є нормальним станом особи, а не ознакою психічного захворювання.

- Експерти також зазначають, що ОСОБА_6 був безпорадним, та залежним від оточуючих. При цьому навіть свідки позивача зазначають, що померлий ОСОБА_6 самостійно готував та дбав про себе. Свідки ж відповідача зазначали, що він самостійно пересувався, лікувався, готував їжу, допомагав сусідам з будівництвом чи іншими проблемами.

- Експертами зазначено діагноз ОСОБА_6 «паркінсонізм», який ніде в медичній документації не зазначений. Ким, коли та за яких обставин встановлений такий діагноз не зазначено.

- Експерти зазначають у п. 22 висновку, що свідок ОСОБА_7 яка працювала у БТ1 пояснювала, що він був забудькуватим та подекуди агресивним. Звертає увагу суду, що саме таке твердження є неправдивим, адже свідок ОСОБА_8 не повідомила причин звернення ОСОБА_6 , тому неможливо встановити настільки його реакція відповідала подіям, що відбувалися. Окрім того, свідок ОСОБА_8 не працювала в БТІ, згідно свідчень, які вона давала.

- У п. 22 Висновку відсутні будь-які висновки щодо того, чому свідчення лише свідків позивача стали в основу відповідей на питання, свідчення ж свідків Відповідача просто не беруться до уваги та ігноруються без зазначення причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У зв`язку з вищевикладеним просив суд призначити у справі повторну посмертну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Центр психологічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України». На вирішення експертів поставити наступні питання: Чи страждав на психічне захворювання ОСОБА_6 , якщо страждав, то на яке захворювання та з якого часу? Чи могли наявні захворювання ОСОБА_6 , з урахуванням психічного стану та індивідуально - психологічних особливостей, тягнути неможливість останнього розуміти значення своїх дій під час укладання 29 жовтня 2015 року заповіту? Чи міг ОСОБА_6 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання 29 жовтня 2015 року заповіту? Оплату за проведення експертизи покласти на заявника.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечувала в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання інші учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі суд вважає клопотання такими, що підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У ст.1 Закону України «Про судову експертизу» зазначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються на дослідження та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Оскільки в суду виникли сумніви в правильності висновку судово-психіатричного експерта №51-ц КЗ КОР «ОПНМО» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз Глубокової Н.А., Трохманенко Л.М., то суд вважає за можливо призначити у даній справі повторну посмертну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, а отже клопотання підлягає до задоволення.

На підставі пункту 5 частині 1 статті 252 ЦПК України, суд вважає доцільним зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.103,104,109,222,252,253 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Призначити по цивільній справі (справа № 367/5172/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу,- Макарчук Г.І., Бучанська міська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, повторну посмертну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної установи «Центр психологічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», крім ОСОБА_5 , яка проводила експертне дослідження №5 висновку судово- психіагричного експерта №51-ц від 24.04.2019р. з КЗ КОР «ОПНМО».

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Чи страждав на психічне захворювання ОСОБА_6 , якщо страждав, то на яке захворювання та з якого часу?

2) Чи могли наявні захворювання ОСОБА_6 , з урахуванням психічного стану та індивідуально - психологічних особливостей, тягнути неможливість останнього розуміти значення своїх дій під час укладання 29 жовтня 2015 року заповіту?

3) Чи міг ОСОБА_6 за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання 29 жовтня 2015 року заповіту?

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Надати для проведення експертизи у розпорядження експертів цивільну справу № 367/5172/17.

Зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк