Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 501/413/16-ц

провадження № 61-6033св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - колективне підприємство перукарня «Фантазія»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. П., Гайворонського С. П., та касаційну скаргу колективного підприємства перукарня «Фантазія» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року у складі судді: Пушкарського Д. В., та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. П., Гайворонського С. П.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до колективного підприємства перукарня «Фантазія» (далі - КП «Фантазія») про стягнення індексу інфляції, неустойки та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення апеляційного суду Одеської області 24 лютого 2015 року з відповідача на користь позивачів стягнуто по 114 292 грн вартості грошової частки майна КП «Фантазія», 22 858 інфляційних витрат, 3% річних від простроченої суми у розмірі 7 121 грн, та судовий збір.

Відповідач виконав рішення суду 24 березня 2016 року та сплатив борг у повному обсязі.

Позивачі просили стягнути з відповідача:

на користь ОСОБА_2 інфляційні витрати за 12 місяців 2015 року, що становить 45 117,33 грн, три відсотка річних від простроченої суми за 212 днів 2015 року у розмірі 1 991,49 грн, штрафні санкції у вигляді неустойки-пені за прострочення виконання зобов'язання за шість місяців 2015 року, що складає 60 899 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами за період часу з 24 лютого 2015 року по 24 березня 2016 року у сумі 125 917 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1 434,05 грн;

на користь ОСОБА_3 інфляційні витрати за 12 місяців 2015 року, що становить 45 117,33 грн, три відсотка річних від простроченої суми за 212 днів 2015 року у розмірі 1 991,49 грн, штрафні санкції у вигляді неустойки-пені за прострочення виконання зобов'язання за шість місяців 2015 року, що складає 60 899 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами за період часу з 24 лютого 2015 року по 24 березня 2016 року у сумі 125 917 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1 434,05 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Фантазія» на користь ОСОБА_2 інфляційні витрати за 12 місяців 2015 року, що становить 45 117,33 грн, три відсотка річних від простроченої суми за 212 днів 2015 року у розмірі 1 991,49 грн, та судовий збір в розмірі 1 434,05 грн. Стягнуто з КП «Фантазія» на користь ОСОБА_3 інфляційні витрати за 12 місяців 2015 року, що становить 45 117,33 грн, три відсотка річних від простроченої суми за 212 днів 2015 року у розмірі 1 991,49 грн, та сплачений судовий збір в розмірі 1 434,05 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що: відповідач допустив неналежне виконання грошового зобов'язання, тому згідно частини другої статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У розумінні положень статті 216 ГК України пеня, про якої просили позивачі, призведе до подвійного накладення санкцій. Вимога про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі статті 536 ЦК України необґрунтована, оскільки стаття 1048 ЦК України не може застосовуватися за аналогією закону до відносин, що виникли між сторонами.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року змінено. Скасовано його у частині відмови у позові про стягнення штрафних санкцій у вигляді неустойки-пені та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто з КП «Фантазія» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 штрафні санкції у вигляді пені-неустойки по 61 115 грн кожній. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням чи неналежним виконанням зобов'язання.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року, в якій просять змінити рішення апеляційного суду та додатково стягнути проценти за користування чужими грошовими коштами.

Касаційна скарга мотивована тим, що на підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, і розмір процентів встановлений статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України.

У грудні 2016 року КП «Фантазія» подало та касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити в частині інфляційних втрат, зменшивши їх розмір до 42 518,25 грн, рішення апеляційного суду в частині стягнення пені скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у стягненні пені.

Касаційна скарга мотивована тим, що розмір пені не встановлений законом чи договором, а норми ГК України до спірних відносин не застосовуються. Суд першої інстанції при обчисленні розміру інфляційних втрат помилково погодився із розрахунком, який наданий позивачами.

Аналіз змісту касаційних скарг свідчить, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій оскаржуються лише в частині позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, а саме: стягнення штрафних санкцій у вигляді неустойки-пені за прострочення виконання зобов'язання та стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами. У частині позовних вимог, які задоволено, а саме: інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося та не переглядалося, тому не є предметом перегляду в касаційному порядку.

У грудні 2016 року КП «Фантазія» надало заперечення на касаційну скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Заперечення мотивовані тим, що стаття 1048 ЦК України не може застосовуватися за аналогією закону до відносин, що виникли між сторонами, тому вимога про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами є необґрунтованою.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою КП «Фантазія».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі КП «Фантазія», з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року з відповідача на користь позивачів стягнуто по 114 292 грн вартості грошової частки майна КП перукарня «Фантазія», 22 858 грн інфляційних витрат, 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 121 грн, та судовий збір. На підставі цього рішенням суду відкрито виконавчі провадження, частина з яких завершена у зв'язку з їх виконанням.

Колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про те, що на підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, і розмір процентів встановлений статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто положеннями цієї законодавчої норми врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.Плата за прострочення виконання грошового зобов'язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Тому колегія суддів погоджується з висновками судів про відсутність підстав для застосовування до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК України за аналогією закону, для визначення розміру процентів.

У касаційній скарзі КП «Фантазія» вказує, що суд першої інстанції при обчисленні розміру інфляційних втрат помилково погодився із розрахунком, який наданий позивачами. Колегія суддів відхиляє ці доводи касаційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції у частині стягнення інфляційних витрат не є предметом перегляду в касаційному порядку.

Разом із тим, колегія суддів приймає аргументи касаційної скарги КП «Фантазія» про помилковість висновку апеляційного суду про стягнення пені.

Згідно частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір пені за несвоєчасне виконання рішення суду законом не встановлений, а відносини, що виникли між сторонами регулюються цивільним законодавством, тому норми ГК України до цих відносин не застосовуються.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачам в стягненні штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки. Натомість апеляційний суд скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції в цій частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги КП «Фантазія» дають підстави для висновку, що оскаржене рішення апеляційного суду в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки ухвалене без додержання норм матеріального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу КП «Фантазія» слід задовольнити частково, оскаржене рішення апеляційного суду в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення оскаржені рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Касаційну скаргу колективного підприємства перукарня «Фантазія» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до колективного підприємства перукарня «Фантазія» про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки по 61 115 грн кожній скасувати.

Залишити в силі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до колективного підприємства перукарня «Фантазія» про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до колективного підприємства перукарня «Фантазія» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами залишити без змін.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до колективного підприємства перукарня «Фантазія» про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені-неустойки по 61 115 грн кожній втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило