ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4680/15
Провадження № 22-ц/4820/1807/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2019 року (суддя Козак О.В.) у справі за позовом Кредитної спілки «Подільська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року КС «Подільська», звернулась до суду з вказаним позовом. У березні 2018 року позивач подав позовну заяву про зменшення вимог по стягненню заборгованості за кредитним договором за позовом поданим у 2015 році. Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав, що 7 травня 2013 року між кредитною спілкою "Подільська" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3901, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 15000 грн. Умовами кредитного договору визначено, що: кредит надається у строк до трьох робочих днів з моменту підписання відповідного договору (п. 1.2. Кредитного договору); позичальник бере кредит за цільовим призначенням - "житловий" (п. 2.1. Кредитного договору); порядок повернення кредиту встановлено частинами, із помісячним розстрочення чергових виплат певними розмірами (п. 4.2. Кредитного договору); обумовлений термін повернення кредиту спливає 7 листопада 2014 року (п. 4.2 Кредитного договору); проценти за Кредитним договором встановлюються за фіксованою ставкою в розмірі 50 % річних (п. 1.1. Кредитного договору); базою для нарахування процентів є залишок частини кредиту, що залишається фактично неповернутим, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, до моменту повного погашення заборгованості за кредитом (п. 4.1, п. 4.2. Кредитного договору); сплата процентів здійснюється щомісячно певними розмірами за порядком визначеним Кредитним договором (п. 4.2. Кредитного договору - графік погашення кредиту); при порушенні первинного порядку розрахунків за виплатою кредиту і процентів позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми залишку кредиту і не сплачених процентів (суми прострочених планових платежів) за кожний день прострочення (п. 10.1. Кредитного договору, неустойка за ст. 549 ЦК України); у разі виникнення заборгованості, її погашення погоджено у такій послідовності (п. 4.4. Кредитного договору) - у першу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості по процентам; у другу чергу здійснюються платежі на погашення заборгованості за кредитом; у третю чергу здійснюються поточні платежі за встановленим порядком.

Засобом забезпечення Кредитного договору є: Договір поруки № 3901А від 7 травня 2013 року укладений між КС "Подільська" і ОСОБА_2 ; Договір поруки № 3901Б від 7 травня 2013 року укладений між КС "Подільська" і ОСОБА_3

Умовами Договорів поруки визначено, що: поручитель бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями позичальника, що випливають з Кредитного договору, укладеного між Кредитодавцем і Позичальником (п. 1.1. Договору поруки); відповідальність Поручителя настає у випадку, коли Позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання, що випливають з Кредитного договору (п. 2.1. Договору поруки); Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитодавцем (п. 2.2. Договору поруки); Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником зобов`язань, забезпечених порукою, пред`явити вимогу Поручителю, зокрема, шляхом направлення вимоги про погашення боргу (п. 5.1.1. Договору поруки); вимога про сплату боргу вважається пред`явленою Поручителям, якщо Кредитодавець надіслав її поштою на адресу (місце проживання) Поручителів, вказаних в п. 8 Договорів поруки (п. 5.1.1. Договорів поруки); у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, поручитель зобов`язується в 5-тиденний термін з дня пред`явлення до нього вимоги, сплатити заборгованість за кредитним договором (п. 5.3 Договору поруки); в разі невиконання поручителем зобов`язань (несплата заборгованості за кредитним договором), поручителю нараховується пеня в розмірі 1 % від суми невиконаних зобов`язань за кожен день прострочення (п. 5.1.2 Договору поруки).

Також позивач вказав, що з врахуванням положень ст. 1048 ЦК України, у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України із поєднанням зі ст. 1048 ЦК України у разі прострочення боржником грошового зобов`язання.

Всупереч укладеним угодам позичальник свої зобов`язання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконує, тому станом на 20 березня 2018 року заборгованість складає 66669,90 грн., з яких: 14827,60 грн. - заборговані проценти; 12234,27 грн. - заборгована частина кредиту, 11574,11 грн. - інфляція, 20193,34 грн. - пеня за кредитним договором, 3920,29 грн. - пеня за договором поруки № 1, 3920,29 грн. - пеня за договором поруки № 2.

У зв`язку з цим позивач просив суд - стягнути з відповідачів солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року та договором поруки № 3901А від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 3288,19 грн., з яких: 1656 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 1632,19 грн. - заборгованість по процентах (з врахуванням стягнень з ОСОБА_3 );

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року та договором поруки № 3901Б від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 3288,19 грн., з яких: 1656 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 1632,19 грн. - заборгованість по процентах (з врахуванням стягнень з ОСОБА_2 );

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 55347,79 грн., з яких; 10578,27 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 13195,41 грн. - заборгованість по процентах; 11574,11 грн. - інфляція; 20000 грн. - пеня;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Подільська» пеню за договором поруки № 3901А від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року складає 1000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Подільська» пеню за договором поруки № 3901Б від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року складає 1000 грн. Також просив стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1762 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року та договором поруки № 3901А від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 3288,19 грн., з яких: 1656 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 1632,19 грн. - заборгованість по процентах, з врахуванням сум стягнутих солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року та договором поруки № 3901Б від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 3288,19 грн., з яких: 1656 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 1632,19 грн. - заборгованість по процентах, з врахуванням сум стягнутих солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Подільська» заборгованість за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року, складає 55347,79 грн., з яких; 10578,27 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 13195,41 грн. - заборгованість по процентах; 11574,11 грн. - інфляція; 20000 грн. - пеня.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Подільська» пеню за договором поруки № 3901А від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року складає 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Подільська» пеню за договором поруки № 3901Б від 7 травня 2013 року, яка станом на 20 березня 2018 року складає 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Подільська» судовий збір в розмірі 1762 грн., по 587,33 грн. з кожного відповідача.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог КС «Подільська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в повному обсязі.

Вважає вказане рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що у рішенні відсутнє посилання на жоден аргумент відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Крім того, суд при розгляді справи неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не встановив той факт, що порука відповідачів 2, 3 припинена.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду про порядок застосування ст. ст. 1048, 1049 ЦК України щодо строку нарахування процентів, які викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, передбачений договором або законом.

Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (частина друга статті 615 ЦК України).

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 3-42гс15 зроблено висновок, що «припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини 4 статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини 4 статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя (третє речення частини 4 статті 559 ЦК України).

Статтями 546, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (пункти 3, 4 частини першої статті 611 ЦК України).

У разі порушення Боржником зобовязання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель несуть солідарну відповідальність. Порукою забезпечується виконання Поручителем зобов`язання Боржника у повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів за користування кредитом, пені, штрафу, відшкодування збитків (пункти 2.2, 2.3 договору поруки).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що: «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обовязковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобовязання його сторони набувають обовязки (а не лише субєктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обовязків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобовязання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У постанові Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що «у разі, якщо зясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, повязаний з неясністю такої умови».

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 7 травня 2013 року між КС «Подільська» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3901, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 15000 грн. при умові сплати 50 % річних (а. с. 5 Т. 1).

Згідно п. 4.2 Кредитного договору порядок повернення кредиту та сплати процентів встановлений частинами із помісячним розстроченням чергових платежів певними розмірами, передбаченими даним пунктом договору. Останній платіж сторони визначили 7 листопада 2014 року в сумі 822 грн.

Згідно п. 4.3 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту та процентів згідно п. 4.2 не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитором (а. с. 5-6 Т. 1).

В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 7 травня 2013 року КС «Подільська» уклала договір поруки № 3901А з ОСОБА_2 (а. с. 7 Т. 1) та договір поруки № 3901Б з ОСОБА_3 (а. с. 8 Т. 1). Відповідно до договору поруки поручителі відповідають за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з кредитного договору № 3901 від 7 травня 2013 року в повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання (обов`язку), забезпеченого порукою, боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність (п. 2.2 Договору поруки) (а. с. 7-8 Т. 1).

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року щодо сплати суми кредиту та процентів належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього, станом на 20 березня 2018 року виникла заборгованість 66669,90 грн., з яких: 14827,60 грн. - заборговані проценти; 12234,27 грн. - заборгована частина кредиту, 11574,11 грн. - інфляція, 20193,34 грн. - пеня за кредитним договором, 3920,29 грн. - пеня за договором поруки № 1, 3920,29 грн. - пеня за договором поруки № 2 (а. с. 163-166 Т. 1).

Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором № 3901 від 7 травня 2013 року; договором поруки № 3901А, № 3901Б від 7 травня 2013 року; заявою-анкетою на отримання кредиту від 7 травня 2013 року (а. с. 9 т. 1); видатковим касовим ордером від 7 травня 2013 року (а. с. 10 Т. 1); договорами поруки № 3901А, № 3901Б від 7 травня 2013 року; розрахунком заборгованості.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача, та на підтвердження належного виконання зобов`язань.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Суд першої інстанцій обґрунтовано зазначив, що КС «Подільська» 13 грудня 2013 року та 15 травня 2014 року намагалась врегулювати спір в досудовому порядку шляхом направлення повідомлень про виконання зобовязань, однак дані вимоги відповідачами було проігноровано та заборгованість не сплачена (а. с. 11-16 Т. 1).

Суд першої інстанції врахував заперечення відповідачів та стягнув заборгованість, що утворилась на день закінчення дії кредитного договору 7 листопада 2014 року.

Відповідачі не надали альтернативних розрахунків, що свідчили про помилки при нарахуванні заборгованості.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що суд розглянув справу з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Суд першої інстанції протокольною ухвалою, з врахуванням вимог ст. 49 ЦПК України, прийняв до розгляду вищезазначену заяву.

Із цих підстав необґрунтованим є посилання апелянта про незаконність розгляду судом вимог про стягнення пені та інфляції.

Заява про відвід головуючому по справі була розглянута судом у відповідності до норм Закону, тому посилання апелянта з цього приводу теж є необґрунтованим.

Посилання апелянта, що у рішенні відсутнє посилання на жоден аргумент відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, так як вони були предметом дослідження судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк