РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7105/18

пр. № 2/759/1212/19

23 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у травні 2018 року звернулась до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.11.2017 року о 10 год. 00 хв. в м.Дніпрі на площі Перемоги, в районі ЛЕП №264 відбулась ДТП за участю автомобіля «MAN TGA 18.430», днз НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ SCO 24» днз НОМЕР_1 від керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Ford Kuga», днз НОМЕР_2, під її керуванням. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2017 року ОСОБА_2 було визнано у тому, що він не вибрав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем позивачки та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС». Позивачка 17.01.2018 року звернулась до вказаної страхової компанії із повідомленням про ДТП та заявою про отримання страхового відшкодування, з усіма необхідними документами, в тому числі зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту складала 72455,52 грн., однак страхова компанія без надання будь-яких документів-розрахунків, перерахувала їй страхове відшкодування у сумі 62353,41 грн., просила стягнути з АТ «СГ «ТАС» частину страхового відшкодування в сумі 9852,11 грн. Також просила стягнути з відповідача ОСОБА_2, як винної в ДТП особи, втрату товарної вартості автомобіля в сумі 20025,84 грн., франшизу в сумі 250 грн. Також просила стягнути з відповідачів на її користь витрати на сплачення судового збору в сумі 704,80 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ТАС» та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність зазначених осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності дійшов до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, 27.11.2017 року о 10 год. 00 хв. в м.Дніпрі на площі Перемоги, в районі ЛЕП №264 відбулась ДТП за участю автомобіля «MAN TGA 18.430», днз НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ SCO 24» днз НОМЕР_1 від керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Ford Kuga», днз НОМЕР_2, під керуванням позивачки ОСОБА_1, чим порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР України.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20.12.2017 року ОСОБА_2 було визнано у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ТАС» відповідно до договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6387000.

Згідно звіту № 07/01-18 від 09.01.2018 року про проведення оцінки вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ford Kuga», днз НОМЕР_2, становить 72455,52 коп.

17.01.2018 року позивачка звернулась до ПрАТ «СК «ТАС» із заявою про отримання страхового відшкодування, на що їй було виплачене страхове відшкодування у сумі 62353,41 грн.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України).

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягають задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди з ПрАТ «СК «ТАС» в сумі 9852,11 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.32.7 ч.1 ст.32 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Таким чином, на користь позивачки з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума втрати товарної вартості у розмірі 20025,84 грн. та франшиза в сумі 250 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «ТАС» та ОСОБА_2 сплачену позивачкою суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 43, 76, 77, 80, 81, 133, 137,141,258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 990, 993,1166, 1188,1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 9852 (дев'ять тисячі вісімсот п'ятдесят дві) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20275 (двадцять тисячі двісті сімдесят п'ять) грн. 84 коп.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., а всього 39068 (тридцять дев'ять тисяч шістдесят вісім) грн. 45 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.В.П'ятничук