Справа №: 653/115/19
Провадження № 2-н/653/7/19
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

04 лютого 2019 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

До прийняття зави про видачу судового наказу, на виконання ч.5 ст. 165 ЦПК України, суддею було зроблено запит стосовно місця перебування та місця проживання особи, зареєстрованого у встановленому порядку.

Згідно з відомостями виконавчого комітету Червонської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 січня 2019 року, в картотеці реєстраційного обліку Червонської сільської ради персональні дані про реєстрацію ОСОБА_2, який фактично проживає на території ради за адресою: с. Червоне, вул. Димитрова, 93, Генічеського району, Херсонської області, відсутні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване належним чином місце проживання (перебування) ОСОБА_2, що унеможливлює видачу судового наказу, тому суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити та розяснити заявнику його право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, суд розяснює, що відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165, 166, 167, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не перешкоджає зверненню з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_5