Справа № 703/3959/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого-судді Пасацької Л.А.

секретаря судового засідання Покотиленко І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.10.2018 р. звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2, яка з 11.09.2011 р. до дня смерті постйно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1, разом з нею. Після її смерті відкрилась спадщина, вона подала заяву про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори, після чого було заведено спадкову справу №156/2018.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала належні їй земельні ділянки ОСОБА_1: - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,85 га., в межах Ташлицької сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 23.09.2004 р.; - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,02 га., в межах Ташлицької сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 19.12.2003 р..

Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Відповідач відзив до суду не подавав.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву відповідно до якої просила позов задовольнити та розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, просили ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку ст. 206 цього Кодексу.

Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем судрозяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог ст.ст. 200, 206, 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи, від яких надійшли відповідні заяви та прийняти визнання позову відповідачем, викладене в окремій письмовій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1, батьком якої є - ОСОБА_4 та матір'ю - ОСОБА_2 та згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, після укладення шлюбу у позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.5).

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Пастирської сільської ради 30.10.2018 року ОСОБА_2 з 11.09.2011 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1.(а.с.6).

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Ташлицької сільської ради від 30.10.2018 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала до 11.09.2011 року в АДРЕСА_2.(а.с.7)

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4.) та відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51419058 після смерті ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу(а.с.8)

Як вбачається з копії заповіту ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку розміром 1,85 га, яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області кадастровий номер НОМЕР_6 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 та земельну ділянку розміром 2,02 га.. яка розташована в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області кадастровий номер НОМЕР_7 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕАС №065325 - ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,85 га., в межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_6 (а.с.10), та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,02 га., в межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером НОМЕР_7(а.с.11).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 02.10.2018 року представнику позивача, ОСОБА_5, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я його довірительки ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів(а.с.13).

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частини другої статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд дійшов до переконання, що позивач не отримав сві¬доцтво про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, не зареєстрував своє право власності, але фактично прийняв, а тому на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України, воно їй належить з часу відкриття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно вимог ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно змісту п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

На підставі викладених письмових доказів встановлено, що позивач дійсно єдиний спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вчасно звернулась із заявою про її прийняття в шестимісячний термін - 29.03.2018.

На підставі наведених обставин, враховуючи досліджені судом письмові докази, які містяться в матеріалах справи та підтверджують належність спадкодавцю ОСОБА_2 спадкового майна - земельних ділянок, а також прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_1 за законом після смерті матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, приймаючи визнання позову відповідачем, яке не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки право на спадщину у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ слід розцінювати як право на «законне очікування» майна, яке входить до її складу, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, що є підставою для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову,

На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216-1218, 1222, 1225, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на належні ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 р., земельні ділянки, розташовані в адмінмежах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області, а саме:

- кадастровий номер НОМЕР_6 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,85 га., згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 23.09.2004 р.,

- кадастровий номер НОМЕР_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,02 га., згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 29.12.2003 р.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 580 (п'ятсот вісімдесят) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 р.). У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1., реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1.;

Відповідач - Ташлицька сільська рада, місце знаходження: вул. Графа Олексія Бобринського, 1, с. Ташлик, Смілянський р-н., Черкаська обл., .

Головуючий: Л. А. Пасацька