Справа № 373/2198/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 373/2198/18 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами по вул. Поліській, 5, в м. Переяслав-Хмельницький Київської області.

Позов обґрунтовують тим, що відповідач була зареєстрована в будинку як дружина ОСОБА_3 та періодично проживала десь до 2007 року. Потім виїхала зовсім. З тих пір в будинку не проживає, не навідує, комунальні послуги не сплачує, будь-якої допомоги в утриманні будинку не надає. Шлюб між відповідачем і ОСОБА_3 розірвано у 22.05.2018.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Позивач пояснила, що ОСОБА_5 була її невісткою. Відразу після одруження її зареєстрували у будинку, однак вона майже весь час проживала в Києві в гуртожитку. Не дивлячись на те, що шлюб її син розірвав тільки у 2018 році, однією сім»єю вони не жили більше 10 років. Цей же період вона взагалі не приїздила, ніяких коштів на утримання будинку не надавала.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов просили задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлена у встановленому ЦПК України порядку шляхом оголошення на сайті судової влади, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направила.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Судом встановлено наступне.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками будинку по вул. Поліській, 5, в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копією свідоцтва про одруження (а.с.6-9, 20).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради № 1909 від 28.08.2018 в даному будинку зареєстровані: позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, онука ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_5 ( а.с. 10). Дана обставина підтверджується і копією будинкової книги (а.с. 11-15).

Факт не проживання відповідача ОСОБА_5 у будинку підтверджується ОСОБА_6 депутата від 07.02.2012 та 01.08.2018 ( а.с. 16-17).

22 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 22.06.2018 (а.с. 18-19).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами позивача, показали суду, що знають ОСОБА_5 як бувшу невістку ОСОБА_2 Більше 10 років її в будинку по вул. Поліській, 5 не бачили, будь-яких речей відповідача вбудинку також не бачили.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що також є сусідкою позивача, знає її із 1974 року. Таня є племінницею ОСОБА_10, яку остання виховувала як дочку, а ОСОБА_6 дочкою ОСОБА_11. Жили вони разом однією сім»єю. Чоловік позивача помер приблизно років 10 назад і з тих пір вона проживає сама, ні Тетяна, ні її донька ОСОБА_6 не приїжджають і ніяк не допомагають бабусі.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

В силу ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ч. 2 ст. 405 цього Кодексу, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які є та не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є колишнім членом сімї власника будинку, відсутня в будинку більше 10 років, пішла добровільно. Доказів наявності поважних причин не проживання відповідача в даному будинку чи перешкоджання позивачами відповідачу саме в проживанні в будинку в судовому засіданні не здобуто. Наявність будь-яких домовленостей між позивачами та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлено.

Верховний Суд України в Постанові від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16 вказав на те, що положення ст. ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення ст. 405 ЦК України, ст. ст.150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування житловим будинком, оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше року, що створює перешкоди позивачам у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивачі при зверненні до суду звільненні від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. ст. 319,321, 383, 391 України, керуючись ст.ст. 12, 81, 206, 211, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратили право на користування житловим приміщенням житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами по вул. Поліській, 5 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 01.04.2019.

Суддя Я. І. Керекеза