У Х В А Л А

11 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, яка мотивована тим, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби перебував на примусовому виконанні виконавчий лист Новозаводського районного суду м. Чернігова № 6-890/12, виданий 04.05.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у сумі 1 398 778,86 грн. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2013 року було задоволено подання старшого державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Шемет О.В. та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, встановлених рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №6-890/12 від 22.03.2012 року.Як зазначає заявник, 08.06.2018 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» укладено договір факторингу, відповідно до якого останній набув права вимог заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №SMERS01027 від 02.06.2008 року та укладеними в його рамках договорами про надання траншу, а також договорами забезпечення. 08.06.2018 року між ТОВ «ФК Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого останній набув права вимоги за зазначеними договорами. На підставі наведеного заявник вважає, оскільки до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, щодо якого виникла заборгованість, а тому вважає, що обмеження встановлене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2013 року повинне бути скасоване, у зв`язку з відсутністю необхідності таких заходів.

Заявник та стягувач в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надала свої пояснення щодо заяви.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби перебував виконавчий лист Новозаводського районного суду м. Чернігова № 6-890/12, виданий 04.05.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у сумі 1 398 778,86 грн.

Як вбачається з пояснень державного виконавця, відповідно до даних спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження 18.07.2012 року державним виконавцем прийнято рішення про приєднання даного виконавчого провадження до зведеного та винесено відповідну постанову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2013 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань встановлених рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №6-890/12 від 22.03.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №SMERS01027 у сумі: за кредитом 1201454,58 грн. (один мільйон двісті одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири грн. 58 коп.), за відсотками 72 140,69 грн. (сімдесят дві тисячі сто сорок грн. 69 коп.), по пені 118124,99 грн. (сто вісімнадцять тисяч сто двадцять чотири грн. 99 коп), судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 100,00 грн. та про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» пеню за договором поруки в розмірі 6958,6 грн. (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім грн. 60 коп.)

З метою виконання зведеного виконавчого провадження державний виконавець звернув стягнення на майно боржника, шляхом реалізації майна на електронних торгах. Згідно протоколу проведення електронних торгів №93681 від 30.06.2015 р. треті електронні торги щодо реалізації нежитлової будівлі (літера «А»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 (лот № АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Згідно листа №18431 В23/03-02-04 від 10.07.2015 р. ПАТ "Альфа - Банку" запропоновано вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна в рахунок погашення боргу згідно ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження" (який діяв до 05.10.2016 № 1404-VIII).

31.07.2015 до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції надійшов лист ПАТ "Альфа - Банк" №65965-34 від 29.07.2015 про виявлення бажання залишити за собою нереалізоване майно, а саме: нежитлову будівлю (літера «А»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення боргу за початковою ціною 1 265 503 грн. 00 коп.

03.08.2015 державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за початковою ціною 1 265 503,00 грн. Борг по виконавчому листу Новозаводського районного суду м. Чернігова № 6-890/12 виданий 04.05.2012 стягнуто в сумі 580 169,84 грн. Виконавчий збір не стягнено.

10.08.2015 державним виконавцем прийнято рішення про завершення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв до 05.10.2016 № 1404-VIII) у зв`язку з тим, що борг по виконавчому листу погашено частково, а саме в сумі 580 169,84 грн., за боржником зареєстровано об`єкт незавершеного будівництво готовністю 71% та земельна ділянка площею 0,2500 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , проте згідно договору іпотеки, посвідченого 14.11.2007 р. приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В., зазначене майно перебуває в заставі ПАТ "Комерційний банк "Надра". Відповідну постанову та оригінал виконавчого листа направлено стягувачу.

Виконавче провадження № 33330549 знищено за терміном зберігання, відповідно до п. 9.9 9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (затверджено наказом Мінюсту № 2274/5 від 25.12.2008 р.)

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв до 05.10.2016 № 1404-VIII) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв до 05.10.2016 № 1404-VIII) Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

Частину першу статті 49 доповнено новим пунктом 3-1 згідно із Законом N 78-VIII ( 78-19 ) від 28.12.2014 \

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

Пункт 7 частини першої статті 49 в редакції Закону N 5405-VI ( 5405-17 ) від 02.10.2012 \

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" ( 3319-17 ) заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Частину першу статті 49 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 3319-VI ( 3319-17 ) від 12.05.2011 - зміна діє до 30 червня 2012 року \

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв до 05.10.2016 № 1404-VIII) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на примусовому виконанні виконавчий лист Новозаводського районного суду м. Чернігова № 6-890/12 виданий 04.05.2012 про стягнення солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у сумі 1 398 778,86 грн. не перебуває та станом на дату надання пояснення повторно не надходив.

08.06.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого останній набув права вимоги за наступними договорами: договором про надання траншу №SME0012937 від 02.06.2008 року, що укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 ; договором про надання траншу №SME0013885 від 04.06.2008 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 ; договором поруки №SMERS01027/2 від 17.02.2011 року, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

Заявник посилаючись на вказаний договір, вважає, що оскільки право вимоги за кредитним договором, щодо якого виникла заборгованість, перейшло до нього, тому й вищевказане обмеження у виїзді за межі України повинно бути скасоване.

Однак, як вказує державний виконавець у своїх поясненнях, рішення на сьогоднішній день боржником в повному обсязі не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотримання таких засад: верховенства права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність.

У відповідності до п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або в"їзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в"їзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, з`ясовувати підстави в"їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 Указу Президента України Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів від 24.03.2008 р. № 261/2008 визнається за необхідне вжити додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо належного виконання рішень судів. Згідно з п. 2 ч. 2 цього Указу повинен бути врегульований порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них рішенням судів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 441 суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника

Згідно 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Відповідно ч. 7 ст. 441 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Ч. 8 ст. 441 ЦПК України передбачено, що відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, оскільки, відомості щодо повного фактичного виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова № 6-890/12 про стягнення солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у сумі 1 398 778,86 грн. в матеріалах справи відсутні, крім того боржником не надано належних та допустимих доказів сплати виконавчого збору.

У звязку цим, у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року з наступними змінами, ст.ст. 258-260, ст. 441 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель