Ухвала

Іменем України

09 січня 2019 року

м. Київ

справа № 454/1631/17

провадження № 61-42729ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року в справі за позовом приватного підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Шпиколос», третя особа - Реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, про визнання поновленим договору оренди землі та визнання недійсним договору оренди землі,

В с т а н о в и в:

У червні 2017 року ПП «Західний Буг» звернулося до Сокальського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4, ФГ «Шпиколос» про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 та ПП «Західний Буг», визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ «Шпиколос».

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

18 серпня 2018 року ПП «Західний Буг» надіслало засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року.

В касаційній скарзі ПП «Західний Буг» просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар. який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити по це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновлення договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, таких договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Враховуючи наведене, переважне право орендаря буде порушене в разі укладення договору оренди землі з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року (справа № 594/376/17-ц), та правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 18 березня 2015 року (№6-3цс15), від 10 червня 2015 року (№6-70цс15), від 23 березня 2016 року (№6-146цс16), від 13 квітня 2016 року (№6-2027цс15).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову, правильно виходив із того, що ПП «Західний Буг» порушив вимоги закону в частині попередження орендодавця про свій намір укласти новий договір оренди землі.

Крім того, установлено, що умови договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ «Шпикопляс» є кращими, порівняно з умовами договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПП «Західний Буг».

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

З оскаржуваних судових рішень убачається, що спірний договір, який ПП «Західний Буг» просить визнати недійсним, укладений більше ніж через три місяці після закінчення дії договору оренди землі, укладеного з ПП «Західний Буг», вказаний договір зареєстрований та його умови виконуються сторонами, а тому суди дійшли правильного висновку про те, що підстави, передбачені статтею 215 ЦК України щодо недійсності спірного договору відсутні.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 1 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що в справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року (справа № 594/376/17-ц) та Верховним Судом України у своїх постановах від 18 березня 2015 року (№6-3цс15), від 10 червня 2015 року (№6-70цс15), від 23 березня 2016 року (№6-146цс16), від 13 квітня 2016 року (№6-2027цс15) висловлено правову позицію щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», тому Верховний Суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Західний Буг» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року в справі за позовом приватного підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Шпиколос», третя особа - Реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, про визнання поновленим договору оренди землі та визнання недійсним договору оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити приватному підприємству «Західний Буг».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська