КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/191/19
Провадження №2/319/205/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальований В.О.,
при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,
за відсутності учасників справи, розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - ПАТ "Ощадбанк")до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
21 лютого 2019 року ПАТ "Ощадбанк"звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 08 жовтня 2007 року укладено договір № Н-А-220315105 відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 99 900 грн. Відповідно до п.3.3.4 Договору позичальник зобов"язаний був здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1389,00 грн., останній платіж в рахунок погашення кредиту не пізніше 07 жовтня 2013 року.
Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Ощадбанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача вище вказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. Також клопотав про розгляд справи в порядку спрощенного провадженння. ( а.с.2-3).
Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. ( а.с.114).
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подавав ( а.с. 111, 116).
У звязку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
08 жовтня 2007 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Н-А-220315105, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 99 900 грн., зі сплатою 18,0 % (далі - Договір) ( а.с. 4-6).
Відповідно до п.1.2, 1.3 Договору, кредит надається на 72 місяця з терміном остаточного погашення не пізніше 07 жовтня 2013 року. Кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника для здійснення оплати за автотранспортний засіб марки SAMAND легковий сєдан 2007 року випуску за договором купівлі-продажу №б/н від 02 жовтня 2007 року.
Відповідно до п.3.3.3, 3.3.4 Договору, позичальник зобов"заний повернути кредит в сумі 99 900 грн ., та здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1389,00 грн.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.
Відповідач уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.
Відповідно до п.5.2 Договору, за порушення взятих на себе зобов"язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійсних винагород та інших платежів за цим Договором, позичальник зобов"язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.
Як слідує з матеріалів справи та наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем становить тіло кредиту в розмірі 24 526 грн. 62 коп, заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.
Відповідно до п.1.2 Договору, кредит відповідачу надавався на 72 місяці, з терміном остаточного погашення не пізніше 07 жовтня 2013 року, згідно виписки по рахунку останнє погашення заборгованості здійснено відповідачем в квітні 2011 року, проте до суду позивач звернувся лише 21 лютого 2019 року.
Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.
Таким чином суд зазначає, що збільшення розміру пені є не тільки вина відповідача , але й вина позивача, оскільки зволікання позивача зі зверненням до суду призвело до збільшення розміру нарахованої пені, а тому розмір пені підлягає зменшенню, і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму пені в розмірі 3 000 грн. .
Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за Договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору з відповідача на користь ПАТ"Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 11 січня 2019 року в розмірі 67 638 грн. 39 коп.
Як роз"яснено в абз 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом «Про судовий збір»).
Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено частково, тому суд в порядку ст. 141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 1372 грн. 36 коп.
Керуючись ст.ст.526,530,625,1054 ЦК України, ст.ст. 12,76,77,81,83,141,211,223,247,258, 259, 265,268,273,280-283 ЦПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" - задовольнити частково.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.

Суддя: В.О.Мальований