Житомирський апеляційний суд
Справа №278/413/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/413/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача згідно судового рішення від 21.05.2015 із твердої грошової суми в розмірі 350 грн 00 коп. щомісячно до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.05.2015 стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі по 350 грн 00 коп. щомісячно починаючи з 22.01.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що відповідач працевлаштований не офіційно, отримує нерегулярний, мінливий дохід, має у власності автомобіль, придбав житловий будинок та земельну ділянку, що є підставами для збільшення розміру аліментів. А також, враховуючи те, що стягнута сума аліментів не є достатньою для гармонійного розвитку їхньої спільної дитини, просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводі апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» де 50 % прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1013 грн та не може бути меншим. Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги вказаного Закону та те, що вона не працює, знаходиться у скрутному фінансовому становищі, у свою чергу, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту зміни матеріального, сімейного стану чи погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що є підставою для задоволення позовних вимог відповідно до статті 192 СК України. Крім того, зміна на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів також не може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.12.2014 шлюб між сторонами було розірвано, малолітня дитина залишилася проживати разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. 21 травня 2015 року рішенням суду першої інстанції було стягнуто аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі по 350 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 22.01.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Із матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2018 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав у власність земельну ділянку, площею 0.25 га та житловий будинок, загальною площею 89,3 кв.м., інших дітей на утриманні немає.

Відтак, відповідач придбав зазначене нерухому майно після набрання законної сили рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 травня 2015 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Апеляційний суд вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 350 грн 00 коп., що стягується за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 травня 2015 року, є недостатнім для забезпечення належних умов життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Викладені ОСОБА_1 у позовній заяві обставини можуть бути підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на підставі ст.192 СК України.

Прийняття відповідного законодавства щодо зміни мінімального розміру аліментів, спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих аліментів. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 581/638/17ц (провадження № 61-11279св18).

З огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , які спрямовані на захист інтересів дитини та забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності.

Згідно п.23 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову з вищевказаних підстав (п.3, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України).

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичної особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання позовної заяви становила 768 грн 40 коп.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Ставка судового збору за подання апеляційної скарги становила 1152 грн 60 коп.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 травня 2015 року та стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 18 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1921 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 19 червня 2019 року.

Головуючий

Судді