УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

23 грудня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, що складає 2118 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

31 жовтня 2019 року після визначення системою автоматизованого розподілу справ головуючого судді у вказаній справі та передачі її судді, направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради для з`ясування місця реєстрації відповідача.

Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.4 та п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Перелік підстав для видачі судом судового наказу на заявлену вимогу про стягнення аліментів, зазначений у ч.1 ст.161 ЦПК України, є вичерпним.

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, що складає 2118 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Однак, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей, віком від 6 до 18 років, складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей, віком від 6 до 18 років, становить 1059 гривень, в зв`язку з чим ОСОБА_1 має право, на підставі ч.1 ст.161 ЦПК України, звернутися до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1059 гривень.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 2118 гривень на дитину, що становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Частиною першою статті 161 ЦПК України не передбачено стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу з вимогами, які не відповідають ч.1 ст.161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 162, 165, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя О.М. Борєйко