Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2108/18 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №285/2108/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 31 жовтня 2018 року суддею Михайловською А.В. у м. Новоград-Волинському, повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 13.10.2010, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 30.05.2018 в сумі 77972,91 грн, з яких: 7559,14 грн - тіло кредиту, 5510,99 грн - відсотки за користування кредитом, 60713,59 грн - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 3689,19 грн - штраф (процентна складова) та судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року позов Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 14223,63 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.10.2010. У решті вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити вказане судове рішення в частині задоволення позову Банку про стягнення відсотків за користування кредитом та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову Банку в цій частині, врахувати сплачені нею кошти на погашення тіла кредиту, у решті рішення залишити без змін.

На її думку, суд першої інстанції не врахував, що кредитного договору вона із Банком не укладала і не погоджувала умови щодо розміру процентів, пені та штрафів. При цьому, не заперечуючи отримання кредитних коштів, послалась на неправильне нарахування банком процентів за користування кредитом та неврахування у розрахунку заборгованості сплачених нею сум на погашення кредиту. Також вважає, що до вимог про стягнення процентів за прострочення сплати кредиту, пені, штрафів мають бути застосовані положення про спеціальну позовну давність.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом установлено, що між Банком та ОСОБА_1 відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 13.10.2010 укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач видав відповідачу кредитну картку. Згідно зазначеної Анкети-заяви відповідач погодилася з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Своїм підписом у зазначеній анкеті-заяві відповідач підтвердила, що ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді, та зобов'язалася дотримуватись Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Банку (а.с. 10-11).

В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, яка, згідно розрахунку, наданого Банком на 30.05.2018 становила 77972,91 грн, з яких: 7559,14 грн - тіло кредиту, 5510,99 грн - відсотки за користування кредитом, 60713,59 грн - пеня, 500 грн - штраф (фіксована частина), 3689,19 грн - штраф (процентна складова).

Встановивши, зазначені обставини та застосовуючи до спірних правовідносин ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, положення ст.ст. 526, 549, 1054 ЦК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову Банку та стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості в сумі 14223,63 грн, з яких: 7559,14 грн - тіло кредиту, 5510,99 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина), 653,50 грн - штраф (процентна складова).

Доводи ОСОБА_1 щодо не укладення кредитного договору з Банком є безпідставними з огляду на положення ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ч. 2 ст. 642 ЦК України. Відтак, підписавши анкету-заяву, відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, погодилася на пропозицію Банку укласти кредитний договір. Крім того, підписаний нею примірник умов надання кредиту (а.с. 11) свідчить про ознайомлення з ними.

Посилання ОСОБА_1 на необхідність застосування позовної давності до вимог Банку про стягнення процентів та неустойки судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки відповідна заява відповідачкою до ухвалення рішення у справі не заявлялась (ч. 3 ст. 267 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги наданий Банком розрахунок суми боргу, який виконаний відповідно до умов, укладеного з позичальником договору, зокрема за процентною ставкою 30% річних (2,5% на місяць - базова процентна ставка, визначена умовами, підписаними позичальником, а.с. 11), оскільки сума заборгованості за тілом кредиту та процентами знаходиться поза межами заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 08 лютого 2019 року.