Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1962/18
Провадження № 2/483/667/2018
26 грудня 2018 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Казанлі Л.І.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,-
16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що з 20 лютого 2010 року по 24 червня 2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає їй в установленому законом порядку нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини і без рішення суду вона із сином не можуть поїхати на відпочинок до Республіки Італія, де проживає її матір. Посилаючись на викладене, просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд її сина в Республіку Італія строком на один місяць, без дозволу та супроводу батька.
Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 20 лютого 2010 року по 24 червня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 11). Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 10).
Як вбачається з довідки № 828 від 03 жовтня 2018 року (а. с. 12), позивачка ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_4 постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1.
Питання про порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон Сімейним кодексом не врегульоване. Відповідно до ст. 8 цього Кодексу, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, не врегульовано СК України, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи, закріплене у ст. 313 ЦК України.
Вказаною статтею визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (дію відновлено).
Так, згідно із вказаними вимогами закону, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відповідатиме інтересам дитини, сприятиме можливості матері забезпечувати розширення кругозору дитини, ці вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265, 279-284ЦПК України,-
Цивільний позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, - задовольнити повністю.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Республіку Італія, з моменту набрання цим рішенням законної сили, строком на один місяць, без дозволу та супроводу батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Судові витрати віднести на рахунок позивачки.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачкою шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 08 січня 2019 року.

Головуючий: