Провадження № 2-о/234/58/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді- Демидової В.К.,

при секретарі Воробйової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Обставини справи:

19 грудня 2019 року заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивують тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2003 року, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 438. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружні відносини між ним були припинені з 01 серпня 2018 року , в звязку з тим, що в них різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вважають подальше спільне проживання недоцільним, примирення неможливим. Спору щодо місця проживання дітей та по розподілу майна не має.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в порядку окремого провадження.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили шлюб між ними розірвати.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою.

Сторони припинили подружні стосунки з 01 серпня 2018 року, через те, що в них різні характери та різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання заявників продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що вимоги заявників підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, заявники категорично наполягають на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.4, 10, 12, 76, 144, 263-265, 293 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Миколаївни, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 11 липня 2003 року в відділі реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 438 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_6