Ухвала

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа №540/556/18

провадження №61-15777ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Карлівського управління експлуатації газорозподільної системи акціонерного товариства «Полтавагаз» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 29 травня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», третя особа на стороні відповідача - Карлівський район газопостачання публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», третя особа на стороні відповідача - Карлівський район газопостачання публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», з позовом, у якому просила визнати незаконними та такими, що порушують її права споживача, дії відповідача по донарахуванню ОСОБА_1 за період з 12 вересня 2017 року по 23 січня 2018 року об`ємів та обсягів природного газу в обсязі 1 598,11 м. куб. та його вартості в сумі 15 416,70 грн та зобов`язати відповідача відшкодувати грошові кошти в сумі 15 416,70 грн, які були передчасно сплачені за рахунком №У від 01 березня 2018 року, оскільки до рахування об`ємів природного газу та його вартості у вказаній сумі було здійснено без законних на те підстав.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області 29 травня

2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року, позов задоволено.

Визнано дії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» по донарахуванню ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в обсязі

159 811,11 м. куб. в сумі 15 416,70 грн неправомірними.

Зобов`язано публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» відшкодувати ОСОБА_1 грошові кошти в сумі

15 416,70 грн, які були передчасно сплачені за рахунком №У

від 01 березня 2018 року.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», в особі Карлівського управління експлуатації газорозподільної системи акціонерного товариства «Полтавагаз» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2019 року сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 192 100 грн (1 921* 100).

Предметом спору у даній справі є вимоги як майнового характеру - зобов`язання відповідача відшкодувати грошові кошти в сумі 15 416,70 грн, так і немайнового характеру -визнання незаконними та такими, що порушують її права споживача, дії відповідача по донарахуванню ОСОБА_1 об`ємів та обсягів природного газу.

Вимоги в майнового характеру, 15 416,70 грн, станом на 01 січня 2019 року не перевищують сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100 грн (1 921 * 100).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», в особі Карлівського управління експлуатації газорозподільної системи акціонерного товариства «Полтавагаз»зазначило, що дана справа має для нього виняткове значення, а також, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що наведені заявником підстави є достатніми для підтвердження того, що дана справа має виняткове значення для учасника справи та, що розгляд саме цієї судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду

від 29 липня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалене у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» в особі Карлівського управління експлуатації газорозподільної системи акціонерного товариства «Полтавагаз» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 29 травня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», третя особа на стороні відповідача - Карлівський район газопостачання публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька