Справа №442/2696/18
Провадження №2/442/124/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив :

03.05.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує на те, що 28.05.1994 уклав шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя у них не склалося. У них з відповідачем різні погляди на життя та сімейні відносини. Вони не можуть дійти порозуміння у ведені господарства, сімейному бюджеті, вихованні дітей. Відповідач не рахується з його думкою, а він вже втомився доводити свою позицію. Через це у них виникали сварки, свідками яких були їхні діти , але і це не приводило їх до взаємної згоди. Живучи в такій обстановці, він три роки тому зібрав свої речі і пішов жити окремо. В нього до відповідачки вже немає жодних почуттів, вона залишається лише матірю його синів, шлюб став формальним . В нього друга дружина, яку він любить, поважає та бажає створити з нею сімю, тому змушений звернутися із позовом про розірвання шлюбу.

Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі.

Представник позивача ОСОБА_5 у вступному слові позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті і змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просила задоволити.

Відповідач проти позову заперечила, пояснила, що має намір зберегти сімю. На їхнє розлучення впливає жінка, яка проживає разом з позивачем. Просила у позові відмовити.

Вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано 28.05.1994 у виконавчому комітеті Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №3.

У даному шлюбі народилися: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На даний час позивач прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, подружжя не проживає разом протягом останніх трьох років, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. У позивача є інша жінка.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, те, що наданий судом термін на примиренн6я не дав позитивного результату, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який 28.05.1994 було зареєстровано у виконавчому комітеті Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №3.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.02.2019.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Хомик А.П.