У Х В А Л А

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 725/192/17

провадження № 61-4343 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Лесько А. О. та Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша державна Чернівецька нотаріальна контора, - про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша державна Чернівецька нотаріальна контора, - про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 57/100 часток земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0604 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 43/100 часток земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0604 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу на це судове рішення.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року було залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків її апеляційної скарги з підстав несплати судового збору.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року визнано неподаною та повернуто апелянту у зв'язку з невиконанням вимог ухвали Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2019 року.

26 лютого 2019 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2019 року.

У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У січні 2019 року ОСОБА_4 подала до Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_4, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2018 року залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків. Скаржнику необхідно було надати до апеляційного суду Чернівецької області докази про сплату судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 5 348,60 грн.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд зазначив, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлена у встановленому законом порядку на зазначену ОСОБА_7 адресу, яка отримана останнім 14 січня 2019 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, заявник, у встановлений судом строк, вимоги зазначеної ухвали не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув.

Апеляційним судом встановлено, що предметом спору є майнова вимога про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме земельна ділянка площею 0,0604 га по АДРЕСА_1, ціна якої згідно витягу про нормативно грошову оцінку становить 427 771 грн., а згідно експертної оцінки - 149 490 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При подачі первісного позову судовий збір за вимогою щодо 7/12 частки земельної ділянки мав бути сплачений у розмірі 2 495,33 грн, за зустрічним позовом за вимогою щодо 43/100 земельної ділянки у розмірі 1 839, 42 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду має складати 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, та становить (2 495,33 грн. +1 839,42 грн) х 150%) 6 502,10 грн.

До апеляційної скарги додано квитанцію про оплату судового збору в розмірі 1 153,50 грн.

Таким чином, з урахуванням сплачених 1 153,50 грн, скаржниці необхідно було доплатити судовий збір в розмірі 5 348,6 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно розрахував розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Підстави вважати, що апеляційний суд при розрахунку розміру судового збору допустив порушення норм Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, відсутні.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Сімоненко

А. О.Лесько

С. Ю.Мартєв