Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері

В С Т А Н О В И В:

17.10.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, згідно якого просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000,00 грн. починаючи з дати подання позову і довічно.

В обґрунтування позову вказала, що вона є пенсіонером, перебуває на обліку в Жмеринському об'єднаному управлінні ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію, розмір якої складає 1 523,62 грн., інших джерел доходу немає. Також зазначила, що має значні проблеми зі здоров'ям, а саме гіпертонічну хворобу ІІІ ст., ступінь 11, ризик 4, гіпертинзивне серце, хронічна лівобічна торакалгія. У 2015 році позивач перенесла геморагічний інсульт. Атеросклеротичний міокардіосклероз, внаслідок чого вимушена постійно проходити стаціонарний курс лікування та кожного дня вживати дорогі ліки. Зважаючи на вказане, позивачу не вистачає коштів на нормальний рівень життя, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, викликався повісткою під розпис тричі, а саме на 18.01.2019, 20.02.2019 та 28.03.2019 року, але в судове засідання не з'явився без поважної причини, не повідомив про причини свої неявки, позову не оспорив, відзиву не надав. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Жмеринському об'єднаному управлінні ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію, розмір якої складає 1 523,62 грн., що підтверджується довідкою № 1344/02-4/22 від 21.09.2018 року

З наданої суду медичної документації вбачається, що позивач має діагноз: гіпертонічну хворобу ІІІ ст., ступінь 11, ризик 4, гіпертинзивне серце, хронічна лівобічна торакалгія.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Як роз'яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

За таких обставин, враховуючи, що судом не встановлено підстав для звільнення відповідача, як сина від утримання матері, як непрацездатної особи, обов'язок по утриманню якого покладено на нього згідно чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов у заявленому розмірі та стягувати з відповідача аліменти починаючи з дати пред'явлення позову до суду.

Задовольняючи позов суд враховував вимоги Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Позивачем вимоги про стягнення витрат за надання правової допомоги обґрунтовані належним чином та підтверджені, в матеріалах справи наявні квитанції про сплату витрат на правову допомогу № 362 від 15.02.2019 року та № 368 від 27.03.2019 року з розрахунками їх вартості відповідно, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати за надання правничої допомоги.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 202, 204-205 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, на утримання матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 17.10.2018 і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: