ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №577/2889/18

Номер провадження 22-ц/816/5194/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

треті особи: Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської

області;

Конотопський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 577/2889/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2019 року (суддя Буток Т.А.),

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, Конотопський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області з позовом про встановлення факту батьківства. Позовна заява мотивована тим, що з 2003 року позивачка проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_5 . Факт свого батьківства ОСОБА_4 визнавав, але відомості про батька дитини у Свідоцтво про народження ОСОБА_6 внесено за вказівкою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Гамбурзі ОСОБА_7 ОСОБА_4 помер. Позовна заява щодо встановлення факту батьківства подана з метою отримання пенсії по втраті годувальника та з метою оформлення спадщини її сином ОСОБА_5 , яка залишилася після смерті ОСОБА_4 .

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила встановити факт, що ОСОБА_4 , громадянин України, який народився у м. Конотопі Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_3 під прізвищем Пєшков та який помер в м. Гамбург ФРН ІНФОРМАЦІЯ_2 , був батьком ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Конотопі Сумської області і матір`ю якого є ОСОБА_1 , громадянка України.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Гамбург, відносно дитини - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В узагальнених доводах апеляційної скарги відповідачі посилаються на те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки за життя сина відповідачів - ОСОБА_8 , позивачка не зверталася до суду з вимогою про встановлення батьківства, так як не вважала його батьком дитини. На думку відповідачів, вказана обставина підтверджується також тим, що позивачка отримувала допомогу на сина ОСОБА_9 , як одинока мати, до 30 червня 2018 року.

Від інших учасників справи в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив. Від третьої особи Конотопський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їхніх представників, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер у м. Гамбург, Федеративна Республіка Німеччина, що підтверджується витягом з актового запису про смерть № S 749/2018 (а.с. 5-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьком якого записаний ОСОБА_10 , а матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 412431 та серії ЯЕ № 412430 від 03 вересня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками у розмірі по 1/2 частині кожний земельної ділянки, площею 0,815 га по АДРЕСА_1 (а.с. 13, 14).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 травня 2018 року за № 124354152 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 99,6 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , по 1/2 частині кожному (а.с. 15-16).

З копії довідки квартального комітету № 50 виконавчого комітету Конотопської міської ради від 29 травня 2018 року за № 1864 вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але є власником 1/2 частини цього будинку, ОСОБА_4 , як співвласник 1/2 частини вказаного житлового будинку, був зареєстрований за даною адресою з 10 липня 2015 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації 16 травня 2018 року (а.с. 20).

Як повідомив Конотопський відділ поліції Головного управління поліції Національної поліції в Сумській області у листі від 26 січня 2018 року за № 629/61, за заявою ОСОБА_4 щодо звернення з приводу виявлення відсутності телефону, належного його малолітньому сину, що мало місце 19 січня 2018 року, за проведеною перевіркою не встановлено ознак кримінального правопорушення та обставин його втрати, у зв`язку з чим було прийнято рішення про припинення розгляду даного повідомлення. Факт звернення ОСОБА_4 до Конотопського ВП ГУНП з письмовою заявою стосовно факту того, що 19 січня 2018 року, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 його син ОСОБА_5 , 2005 року народження, виявив відсутність мобільного телефону підтверджується також висновком про результати розгляду повідомлення Конотопського ВП ГУНП від 20 січня 2018 року (а.с. 63, 64).

Згідно з довідкою Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області від 06 лютого 2019 року за № 49 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є учнем Конотопської гімназії з 01 вересня 2015 року. Батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікувався сином, брав участь у вихованні ОСОБА_9 , допомагав йому, відвідував заходи, що проводилися для дітей та батьків класу (а.с. 125).

З довідки Конотопського ДНЗ (ясла-садок) № 7 «Золотий ключик» від 13 грудня 2018 року за № 201 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відвідував Конотопський ДНЗ (ясла-садок) № 7 «Золотий ключик» групу «Калинонька» з 25 грудня 2007 року по 31 травня 2011 року. Тато, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікувався вихованням дитини, приводив та забирав сина, відвідував святкові ранки (а.с. 126).

Відповідно до довідки Громадської організації Дитячий спортивно-танцювальний клуб «Еліт-Данс» від 17 грудня 2018 року за № 038 ОСОБА_5 , 2005 року народження, відвідує тренування та заходи ГО Дитячий спортивно-танцювальний клуб «Еліт-Данс» з 01 вересня 2009 року й по теперішній час. Тато, ОСОБА_4 приводив та забирав дитину з тренувань, постійно відвідував змагання зі спортивного танцю (а.с. 127).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу (СК) України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина 3 статті 128 СК України).

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (частини 1, 2 статті 128 СК України).

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Отже, відповідно до пункту 3 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів, зібраних відповідно до ЦПК України.

На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як факт батьківства ОСОБА_4 щодо його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується на підставі зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Також, на думку колегії суддів, факт того, що ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_5 своїм сином підтверджується також наданими суду першої інстанції фотокартками, показаннями свідків, які суд першої інстанції оцінив в їх сукупності, а результати оцінки відобразив в рішенні з наведенням мотивів щодо їх прийняття.

Доводи апеляційної скарги щодо невизнання ОСОБА_4 свого батьківства відносно неповнолітнього ОСОБА_5 фактично зводяться до переоцінки наявним в матеріалах справи належним і допустимим доказам, тому не заслуговують на увагу колегії суддів. У свою чергу, відповідачі не надали, а матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які могли б спростовувати обставини щодо наявності підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з даним позовом є безпідставними і не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки відповідно положень до статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72 (вимога про поділ майна, заявлена після розірвання шлюбу), частиною другою статті 129 (вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини), частиною третьою статті 138 (вимога матері про внесення змін до актового запису про народження дитини), частиною третьою статті 139 цього Кодексу (вимога про визнання материнства). Отже, до спірних правовідносин щодо встановлення факту батьківства позовна давність не застосовується.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивачка не вважала сина відповідачів батьком своєї дитини, так як отримувала державну соціальну допомогу, як одинока мати, то, на думку колегії суддів, вказана обставина не спростовує факт спірного батьківства, беручи до уваги той факт, що сама позивачка у позовній заяві визнала, що протягом певного періоду часу з 2007 по 2015 роки вона з померлим ОСОБА_4 не проживала, так як після продажу ним квартири по АДРЕСА_3 вони розійшлись, після чого періодично жили разом, а також за спільні кошти будували житловий будинок по АДРЕСА_1 . До того ж, на думку колегії суддів, обставина отримання позивачем державної соціальної допомоги, як одинокій матері, сама по собі не спростовує факт батьківства померлого ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ураховуючи, що матеріалами справи доведено, що сам померлий ОСОБА_4 за життя визнавав цей факт.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування відповідачам судових витрат, понесених ними за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 23 грудня 2019 року.

Головуючий І.В.Орлов (суддя-доповідач)

Судді: Т.А.Левченко

О.І.Собина