Ухвала

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 523/9447/15-ц

провадження № 61-4522св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0077/7470358 від 15 лютого 2007 року у розмірі 3 489 083,60 грн. Стягнуто судовий збір з кожного з відповідачів по 1 827 грн.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0077/74/70358 від 15 лютого 2007 року у розмірі 3 489 083,60 грн та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судового збору в розмірі 1 827 грн - скасовано. У задоволенні позову банку до ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 листопада 2016 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 4 019,40 грн.

У вересні 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»звернулось до суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду, та залишити в силі рішення першої інстанції.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі за касаційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та витребувано матеріали справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 та зупинено виконання рішення суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

До суду касаційної інстанції від ОСОБА_2 надійшла заява про заміну позивача правонаступником.

Заява обґрунтована тим, що 24 липня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/0077/74/70358 від 15 лютого 2007 року ПАТ «Юнекс банк». У цей же день ПАТ «Юнекс банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Стандарт фінанс групп». Цього ж дня ТОВ «Стандарт фінанс групп» відступило право вимоги за вказаними кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 .

На підтвердження зазначених у заяві обставин ОСОБА_2 додав незасвідчені ксерокопії вказаних договорів.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну правонаступником з наданням йому статусу правонаступника сторони у справі.

Заміна кредитора у цьому випадку є обставиною, за якої відбувається процесуальне правонаступництво, що є можливим на всіх стадіях цивільного процесу.

Відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас ОСОБА_2 до заяви про заміну позивача у справі правонаступником не додав оригіналів документів чи належним чином засвідчених їх копій, які б стверджували вказані ним обставини. Незасвідчені копії договорів та додатків до них не є належними і допустимими доказами в розумінні норм цивільного процесуального закону та не можуть враховуватись при вирішенні питання правонаступництва, в тому числі у зв`язку з відступленням права вимоги та заміною кредитора у зобов`язанні.

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі як позивача у цій справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 55, 95 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко