Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2177/06

провадження № 61-10456св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дніпровська міська рада,

особа, яка не брала участі у розгляді справи - Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у складі судді Демченко Е. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою про визнання за ним права власності на самовільно збудоване нерухоме майно (літ. В-1, В1-1, В11-1, В 111-1, в-1) загальною площею 278,8 кв. м; в2 - ганок, М1 - прибудова, Н-навіс, поз. 7-13 - огорожа та споруди, поз. І - мощення на АДРЕСА_1 м . Дніпро без додаткових актів введення в експлуатацію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що даний об`єкт нерухомості придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року. В подальшому він був перепланований і добудований без належних погоджень і проектної документації. Відповідно до інженерно-технічного висновку технічний стан даного об`єкту нерухомості є нормальним, він може використовуватися за призначенням.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудоване нерухоме майно (літ. В-1, В1-1, В11-1, В 111-1, в-1) загальною площею 278,8 кв. м, розташоване на АДРЕСА_1 -в, без додаткових актів введення в експлуатацію.

18 квітня 2019 рокуКомунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради (далі - КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю»), яке не залучалося до участі у справі, не погодившись з таким рішенням суду, подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року відмовлено КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» в прийнятті апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2006 року та повернуто її останньому.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пункту 2.4 Статуту підприємство має права, зокрема, на представлення в судах інтересів територіальної громади. Проте з сайту Дніпровської міської ради вбачається, що основною діяльністю КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Відповідач не позбавлений можливості звернутися з відповідною апеляційною скаргою. Тому при ухваленні оскаржуваного рішення суду не вирішувались питання про права та обов`язки КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю», даним рішенням його права не порушуються.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

22 травня 2019 року КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року, в якій просило суд касаційної інстанції скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу до апеляційного суду для подальшого розгляду апеляційної скарги по суті.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував той факт, що рішенням суду першої інстанції визнано право власності позивача на будівлі, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності без дозвільних документів, що безпосередньо порушує права територіальної громади як власника такої земельної ділянки. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 липня 2011 року № 71/14 затверджено статут КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю», в якому зазначено, що дане підприємство створено з метою управління нерухомим майном і корпоративними правами територіальної громади міста, проводить організацію претензійної та ведення позовної роботи, представляє інтереси територіальної громади у суді, у тому числі у справах щодо захисту майнових прав територіальної громади. Проте ухвалою апеляційного суду підприємство позбавлено конституційного права на відновлення прав в апеляційному порядку. Підприємство не брало участі у справі, про існування даного рішення довідалось 10 квітня 2019 року з листа Департамента правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 05 квітня 2019 року № 4/3-367.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що позивач не звертався до компетентних органів з метою введення спірних споруд в експлуатацію, суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність дозвільних документів на будівництво даних споруд і прав на будівництво на земельній ділянці. Апеляційний суд помилково звузив предмет статутної діяльності підприємства до передання майна в оренду, внаслідок чого неправомірно постановлена оскаржувана ухвала. Тому апеляційний суд порушив право підприємства на апеляційне оскарження судового рішення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2019 року відкритокасаційне провадження за касаційною скаргою КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради не було особою, яка брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 143 Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 172 Цивільного кодексу України територіальна громада набуває і здійснює цивільні права та обов`язки у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Повноваження міських рад у галузі земельних відносин передбачені, зокрема, у статті 12 Земельного кодексу України. До них належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України, надання земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, дотримання земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування можуть бути позивачами та відповідачами у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з частиною четвертою статті 44 ЦПК України територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, мають право мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції за умови, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Обґрунтовуючи право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року про повернення апеляційної скарги, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради посилається на свої повноваження щодо управління нерухомим майном та корпоративними правами територіальної громади міста у всіх господарських товариствах, в яких є частка Дніпропетровської міської ради, представлення інтересів територіальної громади та інтересів Підприємства в судах під час розгляду справи, передбачених у пункті 2.4 Статуту.

Однак, відповідні повноваження КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради не свідчать про те, що суд першої інстанції, постановляючи рішення у справі щодо визнання за позивачем права власності на самочинно збудовані об`єкти, вирішив питання про права, свободи чи інтереси та (або) обов`язки КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради. В інтересах територіальної громади під час вирішення справи у суді першої інстанції діяла міська рада як органом місцевого самоврядування.

Таким чином, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності висновків апеляційного суду, викладених у оскаржуваній ухвалі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з формальних міркувань.

Судом апеляційної інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що рішення суду першої інстанції не вирішенні питання щодо прав та обов`язків КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю», у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов