Номер провадження 2-о/754/127/19
Справа №754/1315/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони ЧАЕС 26.04.1986 року.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що під час аварії він працював на Чорнобильській АЕС на посаді інженера - інспектора інспекції на ЧАЕС та 26 квітня 1986 року був залучений до виконання заходів Цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які полягали в прийманні участі в комісії з розслідування причин аварії, працював в комісії з визначення стану обладнання енергоблоків ЧАЕС, готував матеріали для видачі дозволів на проведення робіт, здійснював нагляд за безпечним веденням робіт на енергоблоках №1,2,3, приймав участь в час запуску енергоблоку №1,2 Чорнобильської АЕС.

Як зазначає заявник, він звертався з заявою та відповідними документами до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі йому відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтверджуючих факт залучення до формувань Цивільної оборони.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що інших архівних документів не збереглось, в зв'язку з чим він не може підтвердити залучення його до складу невоєнізованого формування цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС, заявник просить задовольнити вимоги його заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2019 року, відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заяв та клопотань ані від заявника ані від заінтересованої особи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно копії довідки №14 від 08.07.1993 року, що видана спеціалістом Головної Державної інспекції по нагляду за ядерною та радіаційною безпекою Хромовою С.В., в період з 27.09.1985 року по 31.10.1986 рік ОСОБА_1 працював інженером - інспектором інспекції на Чорнобильській АЕС, з 01.11.1986 року переведений на посаду головного спеціаліста Управління Південно - Західного округу Держатоменергонагляду. (а.с.12).

Відповідно до копії посвідчення НОМЕР_2 від 04.07.1994 року та вкладки до нього НОМЕР_3 від 26.06.1997 року, заявник ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за категорією 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 6).

Як вбачається з довідки МСЕК серії МСЕ № 152150 від 04.03.1994 року, заявник є інвалідом ІІ групи, інвалідність пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7).

Також, згідно експертного висновку № 01/94 від 24.01.1994 року Київської регіональної міжвідомчої експертної ради встановлено, що заявник має ряд захворювань, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 15).

Довідкою заступника головного інженера з безпеки ЧАЕС від 13.07.1993 року № 1460 встановлено, що ОСОБА_1 під час його роботи на ЧАЕС отримав аварійну дозу опромінення за період з 26.04.1986 року по 31.05.1986 року в розмірі 85.7 рад (а.с. 11).

Як вбачається з маршрутного листа від 24.03.1993 року, заявник був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 року по 01.01.1987 рік; щоденно відвідував БЩУ- бл. №1, №2, №3, робочі місця начальника зміни цеху, приймав участь в огляді обладнання енергоблоків Чорнобильської АЕС (а.с. 10).

Згідно листа ДВ «Чорнобильська АЕС» від 25.04.2016 року № 17И/06-78-128, у архіві ДСП відсутні документи щодо складу, організації роботи та участі персоналу у складі невоєнізованих формувань ЦО за 1986 рік, а також відсутні документи, що підтверджують переведення персоналу ЧАЕС в структури ЦО (а.с. 26).

Заявник звертався до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

17.01.2019 року заявнику було надано відповідь про те, що наданих ним документів недостатньо для підтвердження факту його залучення і виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с. 9).

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Зазначене підтверджується також наказом начальника ЦО - директора ЧАЕС від 19.04.1985 року № 2с «Про керівний склад, служби та формування цивільної оборони».

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає, що основним доказом участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 1), видане на ім'я заявника, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту того, що заявник 26.04.1986 року, як працівник ЧАЕС, виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-11, 13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони ЧАЕС 26.04.1986 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.04.2019 року.

Суддя: О.М. Панченко