ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Гановської А.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом разом із заявою про забезпечення позову. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 101,8 кв.м з номера 1 по номер 6 групи приміщень 230-офіс (літера А) в будинку під номером АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко А.В, заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним та приватним нотаріусам) вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дії щодо вказаних нежитлових приміщень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень вказаного нерухомого майна, у тому числі з відкриттям розділу.

У вересні 2019 року представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року. Обґрунтовує заяву тим, що зазначене нерухоме майно було предметом іпотеки, яким було забезпечено виконання договору позики, укладеного між відповідачем ОСОБА_3 та заявником ОСОБА_1 . Іпотекодержателем було задоволено забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та 06 березня 2019 року було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 .

Посилається на те, що оскільки за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно, заявник вважає, що вона позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном у зв`язку із вжитими ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року заходами забезпечення позову.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги також зазначає, що нерухоме майно, на яке ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року накладено арешт не належить відповідачу, тому підстав для накладення арешту немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державним реєстратором Нікітіною Ю.В. вчинено дії щодо реєстрації права власності на вищевказане майно за ОСОБА_1 06 березня 2019 року, тобто після внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо накладення арешту, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 101,8 кв.м з номера 1 по номер 6 групи приміщень 230-офіс (літера А) в будинку під номером АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко А.В. Крім того, заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним та приватним нотаріусам) вчиняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень, загальною площею 101,8 кв.м з номера 1 по номер 6 групи приміщень 230-офіс (літера А) в будинку під номером АДРЕСА_1 , а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень вказаного нерухомого майна, у тому числі з відкриттям розділу.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Горбача С.Ф. від 21 грудня 2018 року, на виконання ухвали суду виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника, внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отримано витяг №150642895 від 21 року 2018 року про реєстрацію обтяження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 вересня 2019 року, 06 березня 2019 року державним реєстратором КП «Реєстратор» Нікітіною Ю.В. внесено запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45833116 від 06 березня 2019 року та зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 13 травня 2016 року.

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 не надала належних та достатніх доказів на підтвердження необхідності скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором позики та з метою забезпечення реального та ефективного виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, суд першої інстанції наклав арешт на належне відповідачу нерухоме майно. Оскільки на даний час рішення у справі не ухвалено, розгляд справи по суті не закінчено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те що, відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував доводів заявника що спірні нежитлові приміщення не належать відповідачу, оцінюються колегією суддів критично, оскільки на момент застосування заходів забезпечення позову, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаного майна була ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків місцевого суду, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: