Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 404/6382/15-ц

провадження № 61-4750св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідачі: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

представник ОСОБА_7 -ОСОБА_9,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2016 року в складі судді Мохонько В. В.та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області

від 02 серпня 2016 року в складі колегії суддів: Сукач Т. О., Бубличенко В. П., Кривохижі В. І.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ПриватБанк» (далі - ЗАТ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_7 укладено договір про іпотечний кредит № KGMDG2, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 109 837,50 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22 січня 2028 року. На виконання умов кредитного договору, 22 січня 2008 року між ЗАТ «ПриватБанк», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір поруки. За заявою позичальника було змінено валюту за кредитним договором та переведено з гривні у долари США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку склав 23 670,33 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_7 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 11 серпня 2015 року має заборгованість за договором у розмірі 27 219,39 доларів США, яка складається з: 21 833,11 доларів США заборгованості за кредитом, 2 949,45 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, 490,48 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом, 638,99 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штраф відповідно до умов договору: 11,76 доларів США (фіксована частина) та

1 295,60 доларів США (процентна складова).

З урахуванням викладеного,ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі

27 219,39 доларів США.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь

ПАТ КБ «ПриватБанк»21 833,11 доларів США заборгованості за кредитом,

2 949,45 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом, 490,48 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом, 638,99 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штраф (фіксована частина) - 11,76 доларів США, штраф (процента складова) - 1 295,60 доларів США, а всього 27 219,39 доларів США, що еквівалентно 578 684,25 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, а тому наявні підстави для солідарного стягнення з нього та поручителя заборгованості за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2016 року в частині стягнення заборгованості за комісією за користування кредитом і штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язання змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 11 серпня 2015 року за комісією за користування кредитом в сумі 10 427,60 грн та штраф за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 250 грн - фіксована частина та 27 544,46 грн - процентна складова.

У частині солідарного стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені в сумі 638,99 доларів США скасовано, та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції правильно стягнув з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом та процентах в іноземній валюті, проте штрафні санкції за порушення умов договору підлягали стягненню у грошовій одиниці України - гривні. Крім того, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення неможливе.

У серпні 2016 року ОСОБА_7подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 22 січня 2008 року між ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_7 було укладено договір про іпотечний кредит № KGMDG2, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі

109 837,50 грн на придбання у власність квартири за договором купівлі-продажу від 14 лютого 2008 року № 534, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15 % річних, а також інші платежі у порядку, на умовах та в строки, визначені договором з кінцевим строком повернення 22 січня 2028 року.

Пунктом 2.4 указаного договору передбачено, що позичальник зобов'язується до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1 463,26 грн шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок 41458, відкритий у кредитора.

Виконання позичальником умов кредитного договору забезпечувалося договором поруки від 22 січня 2008 року № KGMDG2, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_7, та ОСОБА_8

29 липня 2008 року ОСОБА_7 звернувся до банку із заявою про зміну валюти кредиту за договором. На підставі цієї заяви 01 серпня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду, якою змінено валюту надання кредиту та банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти на строк з 01 серпня 2008 року по 22 січня 2028 року включно у вигляді строкового кредиту в сумі 23 670,33 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з пунктом 7.2 даного договору.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до пунктів 3.1, 3.3, винагороду розраховану відповідно до пунктів 1.1, 3.6 цього договору. Погашення кредиту проводиться у строки відповідно до графіка погашення кредиту (Додаток №2), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 01 серпня 2008 року.

Пунктом 8.2. додаткової угоди визначено, що для виконання даного договору банк відкриває позичальнику рахунок № 7981 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагороді та іншими платежами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності передбачених статтями 526, 611, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитом та процентами, оскільки, як встановив суд, ОСОБА_7 не виконав належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості, правильно змінивши його, стягнувши комісію і штрафні санкції у гривні.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року зупинено виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_7залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 03 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В. М.Коротун

В. І.Крат

В. П.Курило