печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7633/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( З А О Ч Н Е )
12 березня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Центр надання адміністративних послуг Печерської районної державної адміністрації у місті Києві, про зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття з реєстраційного обліку у приміщенні, яке надавалось йому для тимчасового проживання, розташованого у будинку АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідач проходив військову службу з 07 липня 2006 року по 20 вересня 2011 року і на цей період йому було надано у тимчасове користування спірне приміщення. Наказом Командувача Національної гвардії України від 20 вересня 2011 № 176 ОСОБА_1 було звільнено в запас по п. «г» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В зв`язку із звільненням, відповідач підлягає зняттю з реєстрації у службовому житловому приміщенні без надання іншого приміщення. В добровільному порядку відповідачами приміщення не було звільнено, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року відкрито провадження, а розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи, а ухвалою суду від 01 лютого 2018 року визнано підготовку справи до судового розгляду завершеною та призначено справу до розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явились, заяв або клопотань з процесуальних питань не надходило, а за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали, і при цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а тому суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 липня 2006 року ОСОБА_1 , як військовослужбовець сусідньої військової частини НОМЕР_2 (управління Північного територіального командування НОМЕР_3 МВС України), яка також була розташована на території військової частини НОМЕР_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою в його паспорті.
Разом з ним, як член родини, за цією ж адресою була також зареєстрована і його дружина - ОСОБА_2 .
В подальшому в 2010 році за цією ж адресою був зареєстрований і син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою (форма 3) військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2014 року № 25.
20 вересня 2011 року наказом начальника управління Північного територіального командування ВВ МВС України № 176 (по стройовій частині) відповідача було звільнено в запас Збройних Сил України.
Таким чином, з 20 вересня 2011 року ОСОБА_1 втратив зв`язок з військовим формуванням, в якому проходив службу - Внутрішніми військами МВС України (правонаступником яких нині є Національна гвардія України).
Крім того, як вказує позивач у своєму позові ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 за весь період свого проходження служби: ніколи не проходили військову службу і не працювали у військовій частині НОМЕР_1 , ніколи не перебували у жодних службових чи трудових стосунках з командуванням військовій частині НОМЕР_1 , ніколи не знаходились на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , ніколи не проживали на території військової частини НОМЕР_1 .
На даний час ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 без законних підстав зареєстровані у приміщенні адміністративної будівлі військової частини НОМЕР_1 . Територія військової частини НОМЕР_1 є військовим містечком, з суворими правилами контрольно-пропускного режиму і чинним законодавством не передбачається наявність реєстрації у цивільних осіб за адресою: АДРЕСА_2 .
Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 лютого 2017 року № 156 ОСОБА_1 знято з квартирного обліку.
Відповідно до Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом МВС від 28 липня 2007 року № 278, підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім`ї без надання іншого службового житлового приміщення особа, звільнена з військової служби в запас або відставку, зокрема, через службову невідповідність.
Статтею 124 Житлового кодексу Української PCP також передбачено, що робітники і службовці, що припинали трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Положення ст. 15 Цивільного кодексу України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; припинення правовідношення та інше.
Положення ст. 317 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України передбачають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 321 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Норми ст. 391 ЦК України передбачають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зазвичай, за своєю правовою природою питання щодо зняття з реєстрації (реєстраційного обліку) особи (осіб) є похідним і взаємопов`язаним з основним питанням про виселення або позбавлення її (їх) права користування житловим приміщенням.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, що передбачає абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Поряд із цим, як зазначалось вище, відповідачі не проживають на території військової частини НОМЕР_1 , не займають жодне приміщення, а тому ці питання апріорі не потребують вирішення, а тому з огляду на ці обставини позивач лише ініціює питання щодо зняття з реєстрації всіх відповідачів за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання третю особу зняти відповідачів з реєстраційного обліку у гуртожитку, розташованому у будинку АДРЕСА_1 , то вона задоволенню не підлягає, оскільки позов до вказаного органу не заявлявся, а суд за власною волею не наділений правом самостійно формувати коло осіб.

Крім того, за змістом статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв`язку із втратою ним права користування житловим приміщенням.

На підставі встановлених судом обставин, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 118, 124, 125 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 1-18, 76-81, 89, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280, 289, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Центр надання адміністративних послуг Печерської районної державної адміністрації у місті Києві, про зняття з реєстрації- задовольнити частково.

Припинити право ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користування житловим приміщенням у гуртожитку, розташованому у будинку АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Писанець