Ухвала

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 621/2789/17

провадження № 61-46197ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна,

В с т а н о в и в:

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, задоволено. Накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 179,8 кв. м, житловою площею 87,8 кв. м, який складається з літ. А-2 та споруди, огорожі № 1, ворот № 2, хвіртки № 3, ворот № 4, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2. Оціночна вартість вказаного житлового будинку складає 1 627 565 грн, без урахування вартості земельної ділянки; квартиру, загальною площею 36,00 кв. м, житловою площею 17,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок, загальною площею 55,8 кв.м, житловою площею 37,9 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 2 500 кв. м на АДРЕСА_3; прибудову до нежитлової будівлі, загальною площею 10,3 кв.м, на АДРЕСА_4

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4

Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року змінено. Заборонено відчуження житлового будинку, загальною площею 179,8 кв. м, житловою площею 87,8 кв.м, який складається з літ. А-2 та споруди, огорожі № 1, ворот № 2, хвіртки № 3, ворот № 4, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2. Оціночна вартість вказаного житлового будинку складає 1 627 565 грн, без урахування вартості земельної ділянки; квартири, загальною площею 36,00 кв. м, житловою площею 17,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1; житлового будинку, загальною площею 55,8 кв. м, житловою площею 37,9 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 2 500 кв. м на АДРЕСА_3; прибудови до нежитлової будівлі, загальною площею 10,3 кв. м, на АДРЕСА_4

18 жовтня 2018 року ОСОБА_4 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 20 вересня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права. ОСОБА_4 зазначає, що суди задовольняючи заяву не звернули увагу на те, що заходи забезпечення позову не є спів мірними із заявленими позовними вимогами. Крім того, судами не врахованого те, що не все майно, щодо якого застосовано заходи забезпечення позову придбано у шлюбі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що у грудні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

21 червня 2018 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, про забезпечення позову, в якій ОСОБА_5 просить накласти арешт на майно, обґрунтовуючи її тим, що спірне майно придбане у шлюбі, та оскільки зареєстроване на ім'я ОСОБА_4, останній може розпорядитися ним на власний розсуд, що зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду в даній справ, відповідач може здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб.

При цьому, апеляційний суд, змінюючи ухвалу суду першої інстанції, виходив із того, що обраний судом вид забезпечення позову у виді накладення арешту на майно є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами, а тому дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову у виді заборони відчуження спірного майна.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська