Справа №403/707/18
Провадження №2-о/403/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Дорошенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Ганно-Требинівська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, відділ з питань реєстрації Устинівської селищної ради Кіровоградської області, приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначається, що не має іншої можливості виправити помилку у правовстановлюючому документі - нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу нерухомого майна, запису про загальну житлову площу та житлову площу житлового будинку. Встановлення факту запису у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу нерухомого майна запису про загальну житлову площу та житлову площу житлового будинку відповідно до відомостей у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок необхідно для проведення субєктом державної реєстрації державної проведення державної реєстрації за заявником права власності на нерухоме майно. В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, просить задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Ганно-Требинівської сільської ради не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано.

В судове засідання представник заінтересованої особи - відділ з питань реєстрації Устинівської селищної ради Кіровоградської області не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано.

В судове засідання заінтересована особа: приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_2 не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.293, ч.ч.1,2,3 ст.294 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити учасникам справи їхні права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. З метою зясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 100, ч.1 ст.101, ст.150 ЦК України 1963 року передбачено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Права, передбачені статтями 144 149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору. У 1962-1965 роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. У пункті 2 Постанови від 26 серпня 1948 року зазначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р., яка діяла на території України починаючи з 31 січня 1966 року та витратила чинність лише 13 грудня 95 р. на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 реєстрації піддягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. До компетенції виконкомів місцевих рад відносились питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З моменту внесення сільською радою народних депутатів запису в погосподарську книгу про будівництво житлового будинку, громадянин набував статусу власника цього житлового будинку. ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до паспорта громадянина України, виданого 21 серпня 2012 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області. У нотаріально посвідченому державним нотаріусом Устинівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_3 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05 грудня 2001 року, укладеного, продавцем: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_1, зазначено, що продавцем передано у власність покупцеві житловий будинок, загальною площею 100 кв.м., житлова площа 85 кв.м., що розташований на земельній ділянці у с. Ганно-Требинівка сільська рада Устинівського району Кіровоградської області.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за №17 по вул. Медова, у с. Ганно-Требинівка, виготовленого комунальним підприємством «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» зазначено: житловий будинок, житловий будинок, загальною площею 66.6 кв.м., житловою площею 43.1 кв.м. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 п.1, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Крім того, на підставі ст. 256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4 ст.334 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.3, п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають: право власності. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення речових прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені законодавством. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст.657 ЦК України). Таким чином, договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі житлового будинку, є правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, так як укладений в установленому законом порядку, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за №283/8882. У відповідності до абзацу четвертого пункту 23 цієї Інструкції: «Дописки і виправлення можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії». Оскільки, заявником ОСОБА_1 було виявлено помилку у договорі купівлі-продажу нерухомого майна щодо запису про загальну житлову площу та житлову площу житлового будинку вже після нотаріального посвідчення у 2018 році, нотаріус у відповідності до зазначеної норми Інструкції, не має права виправити помилку у цьому договорі. Таким чином, єдиним можливим способом виправити помилку в договорі купівлі-продажу є звернення заявника ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження. Згідно позовної заяви, субєктом державної реєстрації прав заявнику ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні державної реєстрації речового права за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05 грудня 2001 року, укладеного, продавцем: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_1, так як у правовстановлюючому документі зазначено, що продавцем передано у власність покупцеві житловий будинок, загальною площею 100 кв.м., житлова площа 85 кв.м., коли відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за №17 по вул. Медова, у с. Ганно-Требинівка, житловий будинок, загальною площею 66.6 кв.м., житловою площею 43.1 кв.м. Встановлення факту запису у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу нерухомого майна про загальну житлову площу та житлову площу житлового будинку необхідно ОСОБА_1 для вчинення субєктом державної реєстрації проведення державної реєстрації за ним права власності на нерухоме майно. У заявника ОСОБА_1 при встановлених обставинах немає іншої можливості виправити у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу нерухомого майна помилки про загальну житлову площу та житлову площу житлового будинку. У нього немає іншої можливості одержати новий документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. При встановлених обставинах, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Керуючись ст.ст.319, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 згідно нотаріально посвідченого державним нотаріусом Устинівської держаної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_3 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05 грудня 2001 року, укладеного, продавцем: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_1, права власності на розташованій на земельній ділянці, площею 3195.5 кв.м. на житловий будинок за №17 по вулиці Медова (Леніна) у с. Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області, загальною площею 66.6 кв.м., житловою площею 43.1 кв.м.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Устинівського

районного суду ОСОБА_6