г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/4453/13-ц
Номер провадження 6/213/3/19
У Х В А Л А

іменем України

12 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Князєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 213/4453/13-ц таким, що неможливо виконати,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого суддею Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 213/4453/13-ц, таким, що неможливо виконати, посилаючись на те, що зазначений у виконавчому листі РНОКПП НОМЕР_1 ніколи їй не належав, інформація про те, хто, де, коли надав його суду їй не відома. До суду стягувач за виправленням помилок не звертався. Виконавчий лист не відповідає вимогам ч.1 ст. 369 ЦПК України та ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

30 листопада 2018 року заява надійшла в провадження головуючого після постановлення ухвали суду від 28 листопада 2018 року про виділення вимоги ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 213/4453/13-ц таким, що неможливо виконати, в самостійне провадження.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» залучено до участі у справі з огляду на те, що останнє є стягувачем у виконавчому провадженні.

Представник заінтересованої особи Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» в судове засідання 11 грудня 2018 року, 09 січня 2019 року, 23 січня 2019 року та 12 лютого 2019 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року постановлено про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 11 грудня 2018 року ОСОБА_2 заявила відвід головуючому, який ухвалою суду від 11 грудня 2018 року визнаний необґрунтованим, провадження у справі зупинено. У звязку з цим оголошено перерву судового засідання.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Алексєєва О.В. 13 грудня 2018 року у задоволені заявленого ОСОБА_2 відводу судді Князєвій Н.В. відмовлено.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Князєвої Н.В. 14 грудня 2018 року провадження в справі поновлено.

У судовому засіданні 09 січня 2019 року заява ОСОБА_2 про повторний відвід судді Князєвої Н.В. ухвалою суду залишена без розгляду. Відвід головуючому, заявлений представником заявника ОСОБА_3, визнано необґрунтованим, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Нестеренка О.М. 10 січня 2019 року у задоволені заявленого ОСОБА_3 відводу судді Князевій Н.В. відмовлено.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Князєвої Н.В. 11 січня 2019 року провадження в справі поновлено.

У судовому засіданні 23 січня 2019 року заява ОСОБА_3 про повторний відвід судді Князєвої Н.В. ухвалою суду залишена без розгляду; заява ОСОБА_2 про повторний відвід судді Князєвої Н.В. ухвалою суду залишена без розгляду, на підставі ч.2 ст.44 ЦПК України заява визнана зловживанням процесуальними правами; у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С. ухвалою суду відмовлено.

Крім того у судовому засіданні 23 січня 2019 року на підставі ст.ст.144-145 ЦПК України судом застосовувались заходи процесуального примусу: до заявника ОСОБА_2 попередження, до її представника ОСОБА_3 попередження, видалення із залу судового засідання.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року вирішена заява ОСОБА_3, (що надійшла до суду 23.01.19) про роз,яснення ухвали суду від 23.01.19 року подання заяви визнано зловживанням процесуальними правами, заяву залишено без розгляду, до представника заявника вжито заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

У судовому засіданні 12 лютого 2019 року заявник доповнила свої вимоги просить визнати такими, що неможливо виконати, два виконавчих листа, що видавалися у справі № 213/4453/13-ц як про стягнення заборгованості з оплати за опалення та гаряче водопостачання, так і про стягнення судового збору.

Суду пояснила, що піддає сумніву легітимність функціонування як судів, так і органів виконавчої служби, а також законність діяльності КПТМ «Криворіжтепломережа». З рішенням суду першої інстанції не була згодна, оскаржила в апеляційному порядку, але рішення було залишено без змін. Ідентифікаційного коду вона не має, на підтвердження чого надала для огляду суду витяг з реєстру довіреностей, в якому не позначено її ідентифікаційний номер.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі факти.

20 жовтня 2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення суду від 11 червня 2014 року (набрало законної сили 14 жовтня 2014 року) видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості з оплати за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.12.2009 по 01.12.2010 в розмірі 937 (девятсот тридцять сім) гривень 65 копійок (211 аркуш справи № 213/4453/13-ц ).

20 жовтня 2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення суду від 11 червня 2014 року (набрало законної сили 14 жовтня 2014 року) видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судового збору у сумі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок (209 аркуш справи № 213/4453/13-ц ).

Суд не входить в обговорення доводів заявника щодо невідповідності виконавчих листів вимогам ч.1 ст. 369 ЦПК України та ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду.

З цієї ж причини суд відхиляє аргумент заявника про те, що у виконавчих листах зазначено РНОКПП, що їй не належить.

Інших доводів, що стосуються предмету розгляду, на обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 не навела.

Зміст спірних правовідносин складають правовідносини, що виникають з рішення суду та повязані з його виконанням (регулюються нормами розділу 6 ЦПК України).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині другій статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Під час розгляду справи не встановлено ані факту помилковості видачі виконавчих листів, ані факту відсутності обовязку боржника на момент їх видачі.

Таким чином, передбачених законом обставин для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не вбачається.

Отже, видача виконавчих листів на виконання судового рішення у цивільній справі не порушила прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2

Відповідно, у задоволенні вимог заявника слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів про стягнення заборгованості з оплати за опалення та гаряче водопостачання та про стягнення судового збору, виданих 20 жовтня 2014 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 213/4453/13-ц, такими, що неможливо виконати, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Князєва