_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4604/17
Провадження № 4-с/947/149/19
УХВАЛА

23.12.2019

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за скаргою

Громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року ГО «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на постанову відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року відкрите провадження за скаргою Громадської організації і справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.

Представник скаржника надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду не з`явився, відзив (пояснень) на скаргу не надав.

Судом встановлено наступне:

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського ВДВС м.Одеси від 30.10.2019 року передано виконавчий лист №520/4604/17, виданий 22.07.2019 року Київським райсудом м.Одеси про стягнення з Одеської обласної організації «Українське товариство мисливців і рибалок» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 1126,19 грн до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області.

30.10.2019 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглова Є.В. прийняла провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/4604/17.

11.11.2019 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Щєглова С.В. в рамках виконавчого провадження винесла постанову про арешт усіх грошових коштів у всіх видах валюти, що містяться на всіх рахунках боржника.

Акціонерний банк «Південний» на виконання постанови державного виконавця заблокував банківський рахунок боржника, який використовується організацією для сплати працівникам організації заробітної плати та податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, а саме рахунок, відкритий у Акціонерному банку «Південний» » № UA 27 328209 НОМЕР_1 (МФО 328209).

Посилаючись на положення ч.2 ст.48 ЗУ, ч.3,4 ст.59 «Про виконавче провадження» скаржник вимагає скасувати постанову державного виконавця в частині арешту рахунку організації, який є рахунком для виплати заробітної плати та сплати податків і обов`язкових платежів.

Щодо строку звернення громадської організації до суду зі скаргою на постанову державного виконавця. Як убачається з наданих до скарги документів громадська організація 20.11.2019 року звернулась з аналогічною скаргою до керівника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області. Оскільки заява була залишена керівником управління виконавчої служби без уваги, 04.12.2019 року громадська організація надала скаргу на постанову державного виконавця до суду. За таких обставин суд вважає за можливе поновити скаржнику строку на звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця.

Дослідивши надані до скарги письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексі, порушено їх права чи свободи. Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка цих осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає «арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти)боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів)боржника або про опис та арешт майна (коштів)боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.»

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, також визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

В той же час статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З огляду на викладене, не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження», кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.(ч.3 ст.52 Закону України « Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з приписами ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» на постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника визнати обґрунтованою.

Поновити Громадській організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» строк звернення до суду із скаргою на постанову державного виконавця.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Євгенією Віталіївною від 11 листопада 2019 року (ВП 59770569) про арешт коштів боржника в частині арешту грошових коштів Громадської організації «Одеська обласна організація українського товариства мисливців і рибалок» (вул. Степова, буд. 58, м. Одеса, 65005), що містяться на рахунках Акціонерного банку «Південний» (МФО 328209), рахунок № UA 27 69601 / UAH, накладений в рамках виконавчого провадження № 59770569.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.