ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7630/19
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

"24" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

за участю секретарів Гаврилюк О.В., Степанишиної Г.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про витребування доказів та призначення судової експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» про поновлення на роботі та компенсацію середнього заробітку за вимушені прогули,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» про поновлення на роботі та компенсацію середнього заробітку за вимушені прогули.

Позивач вказує, що з 03.09.2018 по 19.07.2019 працював на посаді заступника директора з управління персоналом Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» на підставі безстрокового трудового договору.

15.05.2019 генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» прийнято наказ № 88 «Про скорочення штату працівників», відповідно до якого внесено зміни до штатного розпису, скорочено посаду заступника директора з управління персоналом Публічного акціонерного товариства «Вітаміни», яку займав позивач. Копію вказаного наказу та попередження про звільнення вручено позивачу.

19.07.2019 наказом № 216п від 27.06.2019 позивача звільнено за ч. 1 ст. 40 КЗпПУ.

Позивач вважає, що відповідач порушив його трудові права, оскільки за період з 15.05.2016 по 19.07.2019 відповідачем не було запропоновано позивачеві перевестися на наявні за вказаний період вакантні посади, які існували на підприємстві і відповідали рівню кваліфікації позивача.

Зважаючи на викладені обставини, відповідачем при звільненні позивача було порушено припис ч.2 ст. 40 КЗпПУ, а відтак заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представником позивача подані до суду клопотання про витребування доказів та призначення експертизи від 29.10.2019,04.12.2019, 24.12.2019.

У клопотаннях про витребування доказів представник позивача посилається на наступні обставини. Документами, що витребовуються сторона позивача намагається довести штучність наказів ПАТ «Вітаміни» від 03.05.2019 № 150п та від 16.05.2019 № 157п щодо внесення змін до штатного розкладу. Зважаючи на обставини, викладені в клопотаннях представник позивача просить задовольнити заявлені клопотання та витребувати докази, вказані у клопотаннях.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені клопотання, з викладених в них підстав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на обставини, викладені в письмових запереченнях.

Суд заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновків про відмову в задоволенні клопотань представника позивача зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають бути належними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Проте, витребування податкової, статистичної на іншої звітності відповідача не стосується предмету спору, адже предметом позову не є дослідження дотримання порядку звітності відповідачем.

Крім того, позивач обґрунтовує своє клопотання таку необхідністю з`ясування того, що, на його думку, відповідач штучно здійснив скорочення вакантних посад, аби не пропонувати їх позивачеві. Проте, суд звертає увагу на те, що трудовим законодавством України передбачено безумовне право власника суб`єкта господарювання визначати структуру підприємства та, зокрема, штатний розклад. Мотиви, з яких власник або уповноважений ним орган прийняв рішення про скорочення вакантних посад - не впливають на законність відповідних рішень, а також на законність звільнення позивача.

Крім того, форма повідомлення про прийняття на роботу згідно з Постановою КМ України від 17.06.2015 року № 413 не передбачає зазначення посади працівника, якого прийнято на роботу. Тобто отримання зазначеного доказу не дозволить суду встановити предмет доказування, який полягає у співставленні вакансій, що було запропоновано позивачеві, та посад, на які приймалися інші працівники.

Щодо витребування статистичних звітів відповідача за формою 1 ПВ з 01 січня по 30 вересня 2019 року, суд зазначає те, що, по-перше, зазначений представником позивача період виходить за рамки правовідносин, що досліджуються судом та, крім того, згідно Наказу Держстату від 10.06.2016 № 90, зазначена звітність не містить найменування посад працівників. що також унеможливлює здійснити співставлення запропонованих позивачеві вакансій та посад, зайнятих іншими працівниками, що й є предметом доказування у даній справі. Що ж стосується обставин, для встановлення яких позивач просить витребувати зазначений доказ, а саме - наявність чи відсутність реальної економії фонду заробітної плати, суд вважає, що він позбавлений повноважень втручатися у господарську діяльність суб`єкта господарювання в частині визначення економічної доцільності запровадження чи скасування певних посад. Поряд з цим, позивач не посилається на запровадження відповідачем іншої посади, аналогічної тій, що займав сам позивач. Лише така обставина дозволила би стверджувати, що скорочення посади носило штучний характер та не створило реального економічного ефекту. Проте, витребуваний доказ не може містити такої інформації через саму форму звіту.

Щодо витребування з Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками інформації за наслідками контролю дотримання відповідачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, що стосується чисельності, кваліфікації та спеціалізації персоналу відповідача, зокрема - розділу "Персонал" досьє на виробничі дільниці, позивач не навів обґрунтування - які саме дані, що можуть бути використані в якості доказів, можуть містити такі документи, при тому, що встановлена форма відповідних звітів не передбачає зазначення конкретних посад.

Щодо витребування у відповідача копій усіх наказів про прийом на роботу, переведення та звільнення за період з 01 травня до 31 серпня 2019 року, суд зазначає, що, по-перше, зазначений позивачем період виходить за межі періоду часу, що досліджується судом в рамках предмету та підстав позову. По-друге, в якості підстав позову позивач не посилається на наявність конкретної посади (посад), які існували на підприємстві, та не були йому запропоновані. Підставою позову зазначено те, що відповідач взагалі не пропонував позивачеві вакантні посади, що спростовано наданими відповідачем доказами та показаннями свідків, що враховується судом в силу вимог ст. 80 ЦПК України.

Щодо витребування у відповідача копій наказів щодо перебування працівників у відпустці у зв`язку із народженням дитини та догляду за дитиною, суд зазначає, що відповідно до правової позиції, висловленої Касаційним цивільним судом у складі Верховного суду у постанові від 26.06.19 у справі №761/20961/17, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа. Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується, зокрема, гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених Законом України «Про відпустки». Отже, якщо працівник відсутній у зв`язку із хворобою, відрядженням, відпусткою посада, яку він займає, не є вакантною. Таким чином, перебування працівника у відпустці або на лікарняному не надає позивачеві права претендувати на їхні робочі місця. Отже, такі докази не є належними з огляду на підстави позову.

Щодо клопотання позивача про витребування оригіналів доказів, наданих відповідачем, з метою призначення експертизи та її проведення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З часу звернення до суду позивач не змінював підстави та предмет позову.

Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вважає, що відповідач порушив його трудові права, оскільки за період з 15.05.2016 по 19.07.2019 відповідачем не було запропоновано позивачеві перевестися на наявні за вказаний період вакантні посади, які існували на підприємстві і відповідали рівню кваліфікації позивача.

Разом з тим, у вимогах клопотання позивач ставить під сумнів докази, долучені відповідачем та у зв`язку з власними переконаннями щодо недостовірності доказів просить суд призначити експертизу технічного дослідження документів, наданих відповідачем.

Судом враховано принцип достатності доказів, розумність строків розгляду справи, принцип змагальності, пропорційності та диспозитивності та строк подання заявлених клопотань на стадії розгляду справи по суті, а відтак зважаючи на наведені обставини, враховуючи що заявлене представником позивача клопотання виходить за межі предмету спору позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні клопотань представника позивача в повному обсязі.

З врахуванням викладеного, суд керуючись ст.ст. 5,12,13,80, 84,103-108,279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

Клопотання представника позивача про витребування доказів та призначення судової експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» про поновлення на роботі та компенсацію середнього заробітку за вимушені прогули- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2019

Суддя: Комаревцева Л.В.