Провадження № 2/161/194/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

12.12.2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 16.09.2016 року між нею та відповідачем, який є громадянином США, було укладено шлюб, за час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_5 . Поступово відносини між нею та ОСОБА_6 погіршилися, у зв`язку з чим наразі вони проживають оремо. Малолітній син залишився проживати разом з нею та на даний час перебуває на її утриманні, однак одноосібно забезпечувати дитину в повній мірі вона немає можливості. В свою чергу, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. Вказує, що вона перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради, як одержувач допомоги при народженні дитини, інших видів доходу у неї немає. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на восьмій добі життя встановлено діагноз гіпоксично-ішемічна енефолопатія, внутрішньоутробна інфекція, синдром системної запальної відповіді, анемія недоношених середньої ступені важкості. Так, за період з 06.04.2018 року по 12.05.2018 року нею було витрачено близько 70000 грн. на лікування дитини, з яких на суму в 26000 грн. вона оформлювала кредит. На даний момент, ОСОБА_8 було проведено 4 курси масажу, на що витрачено 10000 грн. Щоденно вона придбаває для дитини продукти харчування та засоби першої необхідності, витрати на які в загальному розмірі на місяць складають близько 11200 грн. Разом з тим, за період з червня по жовтень 2018 року нею було витрачено 23272 грн. на придбання одягу дитині та 16300 грн. на іграшки та посуд для сина. Також, для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона щомісячно купляє вітамін на загальну суму 700 грн. Крім того, стан її здоров`я незадовільний, їй встановлено діагноз дифузний зоб І ступеня, еутиреоїдний, з макрофолікулом, розширення аорти, дисцит, остеохондроз, дифузні протрузії. В пологовому будинку нею було витрачено на набір для кесаревого розтину 3000 грн. Щороку нею на лікування зобу І ступеня витрачається 1800 грн. на медичні препарати та за рекомендацією лікарів їй необхідно вживати морепродукти, на які витрачається 2000 грн. щомісячно. На лікування хребта, нею витрачається щорічно 4680 грн. на лікувальні засоби та 6000 грн. на курси масажу. При цьому, їй та їхньому з відповідачем сину рекомендовано оздоровлення на морі. При її лікування у кардіолога, нею витрачається 6480 грн. на рік. Разом з тим, вона несе витрати на комунальні послуги, щомісячний розмір яких становить 1500 грн. В свою чергу, слід врахувати, що на її утриманні перебувають ще двоє синів від першого шлюбу, які навчаються у Республіці Польща в м. Жешув у політехнічному інституті ім. І.Лукашевича. Зазначає, що ОСОБА_9 працює на посаді спеціаліста з ремонту побутового обладнання в холдинговій компанії Sears Holdings Corporation, та отримує стабільний середньомісячний заробіток в розмірі 10000 дол. США. Також, відповідач разом з своєю колишньою дружиною мають у спільній власності будинок, який він здає в оренду та отримує прибуток. З 01.06.2018 року відповідач перестав надавати належну матеріальну допомогу на утримання сина, у зв`язку з чим виникає необхідність стягнути аліменти і за минулий період, тобто починаючи з 01.06.2018 року. Таким чином, відповідач має можливість надавати змогу як на утримання їх спільного малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і на її утримання до досягнення останнім трирічного віку. При цьому, нею понесено 1390 грн. витрат пов`язаних з подачею даного позову, а також вона очікує понести витрати в розмірі 60000 грн. за переклад позовної заяви з додатами з української мови на англійську. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким: стягувати з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 дол. США, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з ОСОБА_4 на свою користь аліменти в розмірі 800 дол. США щомісячно, на своє утримання, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2018 року було відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі № 161/19963/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні (Том 1, а.с. 110).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.01.2019 року провадження в цивільній справі № 161/19963/18 було зупиненим до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (Том 1, а.с. 114-115).

05.09.2019 року від заступника начальника відділу міжнародної правової допомоги у цивільних справах Департаменту міжнародного права МЮУ надійшли документи, складені за результатами виконання на території США доручення Луцького міськрайонного суду Волинської області про вручення документів ОСОБА_11 Роберту, які, в свою чергу, отримані від Міністерства юстиції США разом з пакетом відповідних документів (Том 2, а.с. 1-9).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2019 року провадження в цивільній справі № 161/19963/18 було поновлено (Том 2, а.с. 10).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2019 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів було закрито та призначено до судового розгляду (Том 2, а.с. 125).

02.12.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначає наступне. Так, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, він постійно надавав кошти на утримання своєї сім`ї в розмірі не менше 300 дол. США щомісячно та повністю особисто оплатив витрати при народженні дитини та перебування її в лікарні. З листопада 2018 року після того як ОСОБА_3 повідомила як повідомила його про її намір звернення до суду з даним позовом, він продовжував добровільно сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 250 дол. США та 50 дол. США на утримання дружини. Рахує, що дана сума є цілком достатньою для належного забезпечення позивачки та їх спільної малолітньої дитини. Крім того, ним надавалися додаткові кошти на утримання сім`ї, а саме: після одруження він передав оформлену на своє ім`я кредитну банківську картку від банку KAPITAL ONE BANK з кредитним лімітом, всі витрати за якою він погашав особисто. Крім того, за період з 06.04.2018 року по 18.04.2018 року було витрачено 715,89 дол. США із вказаної банківської картки. Додатково ним, 03.04.2018 року та 11.04.2018 року було перераховано ОСОБА_3 кошти в загальному розмірі близько 49000 грн. Разом з тим, виписка з розрахункового рахунку АТ БК «Приватбанк» позивачки повністю спростовує той факт, що остання перебуває у скрутному матеріальному становищі. При цьому, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів про стан здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та як відомо йому, дитина є здоровою і розвивається належним чином. Крім того, ОСОБА_3 не надала жодних доказів того, що її повнолітні діти є є студентами денної форми навчання і що саме вона їх утримує, а не їх батько. Зазначає, що на даний час він отримує нерегулярний дохід, який залежить від кількості замовлень, з розрахунку оплати 23,70 дол. США за годину (брутто). Також, на його частковому утриманні знаходяться його мати, яка є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію, та неповнолітні діти від першого шлюбу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, просить врахувати, що ним за період з 28.11.2018 року по листопад 2019 року було сплачено в добровільному порядку аліменти в загальному розмірі 3600 дол. США, з яких 12 щомісячних платежів по 300 дол. США (250 дол. США на дитину та 50 дол. США на позивачку). Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги він визнає частково та просить ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, на її утримання, починаючи з 01.12.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_10 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Том 2, а.с. 145-147).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав із викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що з моменту подачі до суду даного позову відповідач дійсно перераховував ОСОБА_3 кошти в розмірі 300 доларів США щомісяця.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та додатково зазначив, що дохід ОСОБА_4 є мінливим, останній не має регулярного та стабільного заробітку, оскільки він займається ремонтом побутової техніки, а його заробітна плата розраховується з погодинної оплати за надані послуги в розмірі 23,7 дол. США/год. Вказав, що на даний час відповідач з позивачкою розірвали шлюб, однак ОСОБА_9 надає допомогу на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивачки в добровільному порядку. Заявлені позовні вимоги визнав частково з посиланням на розмір аліментів, який зазначений у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2016 року, який було зареєстровано Шевченківським районним у м. Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 1307 (а.с. 9).

З вищевказаного свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_9 є громадянином США. Зазначене також підтверджується відповідним паспортним документом громадянина США № 554040793 (а.с. 38-39).

06.04.2018 року, під час шлюбу, у сторін народилася спільна дитини син ОСОБА_7 . Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, актовий запис № 956 (а.с. 12).

Судом також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та Махьяновим Робертом було розірвано.

Малолітній ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_3 , в свою чергу відповідач ОСОБА_9 проживає окремо в США. Вказана обставина сторонами визнається.

Згідно ч. 1 ст. 66 ЗУ «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЗУ «Про міжнародне приватне право» зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітнього сина, а також утримання позивачки відповідачем до досягнення спільною дитиною трирічного віку, тобто між ними існує спір з цих питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_9 є здоровим, працездатним та на обліку у лікарів не перебуває.

Із свідоцтва про народження, виданого Департаментом охорони здоров`я та послуг для населення округу Сакраменто штат Каліфорнія, реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що у ОСОБА_11 Роберта ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька ОСОБА_14 ( а.с. 151 т. 2).

Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого Департаментом охорони здоров`я та послуг для населення округу Сакраменто штат Каліфорнія, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у ОСОБА_11 Роберта ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_15 (а.с. 148 т. 2)..

Із довідки від 29.10.2018 року, виданої компанією «Sears Holdings» вбачається, що відповідач ОСОБА_9 дійсно є працівником даної компанії на повній ставці з 20.02.2018 року. На день видачі довідки розмір його заробітку складає 23,70 дол. США за годину ( а.с. 177 т. 2).

Малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здоровий, самостійних доходів не має.

Будь-яких доказів іншого суду надано не було.

Доводи сторони позивача про те, що у малолітнього ОСОБА_7 наявні захворювання, які потребуть витрат, відмінних від звичайних витрат на дитину відповідного віку, суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої 10.04.2018 року Волинським ОДТМО, стан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позитивною динамікою, мязевий тонус нормалізовується, фізрефлекси відновилися. Змішане годування. Вагу набирає. Виписаний додому в задовільному стані. Крім того, даним висновком будь-який діагноз ОСОБА_7 встановлено не було, у висновку містяться рекомендації медичного характеру (Том 1 а.с. 44).

Проте, доказів того, що вказані рекомендації медичного характеру, надані у квітні 2018 року, є актуальними і на день розгляду даної справи судом, позивачем та його представником суду не надано.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлено: для дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років встановлений в наступних розмірах: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 250 дол. США щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, що розмір його доходів є більшим ніж зананчено відповідачем у його відзиві на позовну заяву.

Також суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що розмір заробітної плати Махьянова Роберта становить 10000 дол. США на місяць, оскільки зазначене належними, допустими, достовірними та достатніми доказами не підтверджується.

Так, надана виписка з рахунку відповідача № НОМЕР_4 в банку «Бенк оф Амеріка» не є належним та допустимим доказам вище вказаних обставин, оскільки вона містить інформацію щодо руху коштів лише иза період з 27.04.2018 року по 29.05.2018 року (1 місяць), та жодним чином не підтверджує сталий регулярний щомісячний дохід ОСОБА_4 саме в зазначеному позивачкою розмірі (Том 1, а.с. 29).

Крім того, витрат на малолітню дитину, якими позивачка обґрунтовує заявлені позовні вимоги, жодними належними доказами щодо необхідності таких суду наданими не були.

При цьому, суд наголошує, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків у рівній мірі.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на утриманні у нього перебуває його матір пенсіонерка, оскільки дана обставина не знайшла свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Будь-які інші докази, які містяться в матеріалах справи та стосуються разових витрат позивачки, пов`язані з утриманням дитини, в силу положення ч. 1 ст. 182 СК України та положеннями Пленуму Верховного суду України, не є предметом доказування при розгляді справи про визначенні розміру аліментів та можуть бути предметом спору в порядку ст. 185 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У своєму позові ОСОБА_3 просить стягувати аліменти починаючи з 01.06.2018 року, оскільки, як вона зазначає, саме із зазначеної дати відповідач припинив надавати допомогу на утримання їх спільної дитини.

Однак, судом не встановлено наявність обставин, передбачених ст. 194 СК України, які б надавали правові підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки за минулий час, а тому, в даному випадку аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_3 звернулася 12.12.2018 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Разом з тим, в обґрунтування заявленого розміру аліментів на своє утримання ОСОБА_3 посилається на свій незадовільний стан здоров`я.

Однак, наданий позивачкою протокол УЗД обстеження на 12 тижні вагітності не встановлює жодного стійкого хронічного захворювання, а консультативний висновок лікаря ендокринолога від 29.06.2017 року носить рекомендаційний характер (Том 1 а.с. 47-48).

Наявний у матеріалах справи висновок магнітно-резонансної томографії від 28.11.2016 року, яким ОСОБА_3 встановлено діагноз (висновок) дегенеративно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта (остеохондроз, дифузні протрузії), жодним чином не свідчить про наявність у позивачки вказаного захворювання, як на момент подачі позову так і на момент постановлення даного рішення (Том 1, а.с. 49).

Враховуючи навведене, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_11 Роберта на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 50 доларів США на місяць.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволенню.

Разом з тим, суд вважає зазначити також наступне.

Як вбачається з наданих стороною відповідача платіжних документів, Махьяновим Робертом з моменту подачі позивачкою даної позовної заяви про стягнення аліментів, в період часу з 28.11.2018 року (перший платіж) по 31.10.2018 року (останні платіж) щомісячно перераховувалися грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 в розмірі 300 дол. США, тобто 12 платежів на загальну суму 3600 дол. США (Том 2 а.с. 152-175).

Вищевказана обставина визнана представником позивача під час розгляду даної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальній сумі 1536,80 грн., тобто по 768,40 грн. за кожну з позовних вимог (про стягнення аліментів на дитину; про стягнення аліментів на дружину).

На підставі ст. ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогиОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в Республіці Узбекистан, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 250 (двісті п`ятьдесят) доларів США щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в Республіці Узбекистан, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 50 (п`ятьдесят) доларів США щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року та до 06 квітня 2021 року, тобто до досягнення дитиною трьох років.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 1535 (тисяча п`ятьсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено 26 грудня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська