ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1884/18 Номер провадження 22-ц/814/2981/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Богачової Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 вересня 2019 року, постановлене суддею Клименко С.М.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

09.11.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 200 592,34 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого рішенням суду від 10.03.2016 зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2015 і до досягнення сином повноліття. Відповідачем обов`язки по утриманню дитини належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 31 386,83 грн. за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року, що є підставою для нарахування неустойки (пені), яка відповідно до наданого розрахунку складає 200 592,34 грн.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 вересня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 11 163,47 грн. та 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що заборгованість по сплаті аліментів згідно розрахунку державного виконавця виникла з вини відповідача, що є підставою для стягнення пені в розмірі 11 163,47 грн., яка обрахована судом з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16ц.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) по виплаті аліментів у сумі 31 386,83 грн.

В обґрунтування наведеного розрахунку позивач посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 25.04.2018 №527/1762/15-ц, та просить стягнути пеню за несплату відповідачем аліментів у розмірі, що дорівнює сумі заборгованості.

19.12.2019 відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, справу просить розглядати за його відсутності.

Звертає увагу, що 03.12.2018 державним виконавцем відносно нього, відповідача, була винесена постанова про накладення штрафу відповідно до ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 10478,63грн. Тому відповідно до абз.2 ч.1 ст.196 СК України максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром вказаного штрафу.

У суді апеляційної інстанції позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Судом установлено, що із 07.06.2018 сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25.06.2015./а.с.4/

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає із матір`ю ОСОБА_1 /а.с.3/

Згідно ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 01.03.2016 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року і до повноліття дитини./а.с.51/

12.05.2016 на підставі цієї ухвали Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист, примусове провадження за яким відкрито постановою головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 18.05.2016 ВП №51118323./а.с.5,6/

Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, складених державним виконавцем в межах ВП №51118323, у боржника ОСОБА_2 наявна заборгованість за аліментами станом: на 01.06.2018 в розмірі 34 678,71 грн., станом на 01.10.2018 - 32 782,13 грн., на 01.12.2018 - 34 928,75 грн. /а.с.7, 10-11, 39-40/

Постановою державного виконавця від 03.12.2018 ВП №51118323, з підстав наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, накладено на боржника ОСОБА_2 штраф у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 10 478,63 грн./а.с.42/

Постановою державного виконавця від 03.12.2018 ВП №51118323 скасовано заходи примусового виконання, які були застосовані до ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що станом на 01.06.2019 заборгованість зі сплати аліментів ним погашена в повному обсязі./а.с.90/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідач допустив заборгованість зі сплати аліментів, унаслідок чого, у позивачки, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені), як відповідальності за прострочення сплати аліментів, в розмірі 11 163,47 грн., розрахунок якої складений на підставі відомостей державного виконавця з огляду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №333/6020/16ц.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується в повній мірі, оскільки, не спростовуючи право позивача на пеню, її розмір районним судом обчислений невірно. При цьому апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Вказаною нормою не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другиймісяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останніймісяць.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їхсплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожені з прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. З огляду на викладену правову позицію Верховного Суду, розрахунок пені, зроблений позивачем, є правильним. Однак при визначенні розміру пені до стягнення апеляційний суд враховує передбачені нормою ст.196 СК України граничні її межі, які не можуть бути більше 100 відсотків заборгованості.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено накладення на боржника штрафу, розмір якого визначається у відповідних відсотках в залежності від розміру заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за відповідний період. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.196 СК України, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем у рамках виконавчого провадження на відповідача було накладено штраф в розмірі 10487,63грн., а заборгованість за аліментами складала 34928,75грн., максимальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 24450,12грн. (34928,75 грн. 10 478,63грн.).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині зміни розміру стягнення пені.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 вересня 2019 року змінити в частині розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 11 163,47 грн. до 24 450,12 грн., збільшивши розмір пені до 24 450,12 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.12.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун