РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Просила змінити розмір аліментів , визначений рішенням Рівненського міського суду від 23 жовтня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти в розмірі 2 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду від 23 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 750 грн. щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви ,тобто з 03 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили і в даний час виконується. Їй відомо, що відповідач працює, однак місце своєї роботи і розмір заробітку від неї приховує. Судячи із способу життя відповідача він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі не менше 2 000 грн. щомісячно. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Дем`яненко Л.П., до початку судового засідання подала заяву з проханням розглянути справу у відсутність позивачки та її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Згідно поданої відповідачем ОСОБА_2 заяви вбачається, що позовні вимоги відповідач визнає частково в розмірі 1500,00 грн. Просив справу розглядати у його відсутність. ОСОБА_4 вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 23 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 750 грн. щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви , тобто з 03 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 874, зареєстрований відділом РАГС м.Рівне підтверджується, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що в позивачки виникло право на зміну розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тих підстав, що відбулася зміна у законодавстві за якою аліменти на утримання дитини до її повноліття не можуть бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , 2003 р.н. , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, що не порушує вимоги ст.182 СК та є не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки судом встановлено наявність рішення суду про стягнення аліментів у цивільній справі № 569/10468/14-ц, то за зазначеним виконавчим документом слід припинити виконання за виключенням наявності боргу по сплаті аліментів. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету. На підставі ст.ст. 180, 182, 184,192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково. Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з моменту набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини (справа № 569/10468/14-ц). В разі наявності заборгованості за вказаним рішенням суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) грн.40 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення судуможе бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 24.12.2019 р.

Суддя: О.В.Панас