Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 337/3548/16-ц

провадження № 61-35778св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, треті особи: Комунарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізька місцева прокуратура № 2 Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів прокуратури та досудового розслідування, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та представника Державної казначейської служби України - Фокіної АнниВолодимирівни, на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя в складі судді Мурашової Н. А. від 15 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області в складі суддів: Кухаря С. В., Полякова О. З., Спас О. В., від 15 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, треті особи: Комунарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізька місцева прокуратура № 2 Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів прокуратури та досудового розслідування.

Позов з урахуванням уточнень обґрунтовано тим, що з серпня 2008 року, проти нього та його родини неодноразово зухвало скоювались кримінальні злочини, вони звертались до правоохоронних органів, які не приймали ніяких заходів щодо захисту їх прав, а навпаки в квітні 2013 року пред'явили йому підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Перед керівництвом начальника Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області Дорофєєва О. М. з цього моменту почалось фабрикування кримінального провадження відносно нього.

26 квітня 2013 року він був затриманий і слідчим було подано клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2013 року клопотання було задоволено, однак ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 травня 2013 року ця ухвала була скасована, в задоволенні клопотання відмовлено, він звільнений з-під варти. Однак, не встигши вийти із Запорізького СІЗО, його 08 травня 2013 року знову затримують за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, вже за іншими епізодами, а слідчий звертається з клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 10 травня 2013 року своєю ухвалою слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя задовольнив вказане клопотання і обрав щодо нього вказаний запобіжний захід. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 травня 2013 року ухвала районного суду від 10 травня 2013 року була скасована, в задоволенні клопотання відмовлено, він звільнений з-під варти. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2013 року за клопотанням слідчого відносно нього було застосовано запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2013 року ухвала районного суду від 21 травня 2013 року була скасована, в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, відносно нього обрано запобіжний захід - особисте зобов'язання.

11 червня 2013 року після об'єднання кримінальних проваджень в одне, йому пред'явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і обвинувальний акт направлений до суду. В ході судового розгляду 22 липня 2014 року прокурор, який приймав участь у справі, виніс постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення щодо нього, а вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 13 серпня 2014 року його було виправдано у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2013 року вирок суду залишений без змін, тобто набрав законної сили.

Позивач указував, що в результаті незаконного проведення досудового розслідування щодо нього, незаконного взяття та тримання під вартою, інших протиправних дій органів досудового розслідування та прокуратури під час здійснення кримінального провадження йому спричинена моральна шкода, підставою відшкодування якої є виправдувальний вирок суду відносно нього. Моральну шкоду пов'язує з фізичними та душевними стражданнями, який він зазнав в результаті незаконного тримання під вартою протягом 20 днів, 10 днів провів під цілодобовим домашнім арештом, що для нього, людини пенсійного віку, було вкрай тяжким, погіршився стан його здоров'я, під слідством він провів загалом 1 рік 8 місяців 11 днів, що йому та його родині спричинило моральні страждання, здійснило негативний вплив на його двох малолітніх дітей. Розмір моральних страждань оцінює в 7 млн. грн.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з Державної казначейської служби України відшкодування морального збитку в розмірі 7 млн. грн за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку на його користь з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів прокуратури та досудового розслідування 250 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області задоволено частково. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року у цій справі змінено в частині визначення розміру стягнутої на користь ОСОБА_4 моральної шкоди з 250 000 грн до вірного розміру 62 037,76 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення в частині розміру стягнутої моральної шкоди, збільшивши суму відшкодування такої шкоди до 7 млн. грн.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник Державної казначейської служби України - Фокіна А. В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, треті особи: Комунарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізька місцева прокуратура № 2 Запорізької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями органів прокуратури та досудового розслідування, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та представника Державної казначейської служби України - Фокіної Анни Володимирівни, на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи в складі п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв