АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/151/19Головуючий у 1-й інстанції Манько М.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Пономаренко В.В., Гончар Н.І.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_3,

відповідач - ТОВ «Сміла-Енергоінвест»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2016 про повернення позовної заяви (суддя в суді першої інстанції - Манько М.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Сміла-Енергоінвест» про визнання наявності у позивача прав (11 вимог), визнання порушення відповідачем прав позивача (7 вимог) та про відшкодування моральної шкоди, :

в с т а н о в и в :

04.07.2016 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання наявності у позивача прав (11 вимог), визнання порушення відповідачем прав позивача (7 вимог) та про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги нормами ЗУ «Про захист прав споживача».

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.07.2016 позовну заяву залишено без руху для сплати позивачем судового збору.

У послідуючому ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2016 позовну заяву у справі повернуто у зв'язку з тим, що позивачем не усунуто вказані судом недоліки, а саме не сплачено судовий збір.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 19.08.2016 апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду, вказуючи на те, що судове рішення є помилковим, адже позивач є споживачем, що свідчить про відсутність у нього обов'язку по сплаті судового збору за позовом про захист його прав.

Дана справа розглядається після скасування Верховним Судом постановою від 31.10.2018 попередньої ухвали апеляційного суду від 15.09.2016 про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч.2 ст.121 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З цих підстав суд першої інстанції вирішив повернути позовну заяву в справі, оскільки позивач не сплатив судовий збір.

Перевіряючи правильність таких висновків суду першої інстанції, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Відповідний правовий висновок з цього питання викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 14-57цс18.

Позовна заява в даній справі обґрунтована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, в якій у вересні 2005 року було проведене відключення від централізованого теплопостачання шляхом демонтажу опалювальних приладів, спрямленням та ізоляцією стояків.

Судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2016 з позивача на користь ТОВ «Сміла-Енергоінвест» стягнута заборгованість за централізоване опалення в сумі 14 195 грн., який ухвалою того ж суду від 21.06.2016 скасований у зв'язку з відсутністю договору про надання вказаних комунальних послуг.

Посилаючись на застосування відповідачем до нього нечесної та агресивної підприємницької практики (нарахування боргу за не надані послуги з теплопостачання за відсутності відповідного договору та вимога про його стягнення), на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач просив суд визнати за ним права (11 вимог), визнати порушення відповідачем його прав (7 вимог) та стягнути грошову компенсацію моральної шкоди, а також звільнити його як споживача від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, з урахуванням змісту позовних вимог, позивач на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в цій справі, оскільки ставить перед судом питання про захист своїх, як споживача, прав у відносинах із організацією, яка надає послуги з централізованого опалення у помешканні позивача, отже підстав вимагати сплати від позивача судового збору, як помилково вказав суд першої інстанції, у даній справі не було.

Слід врахувати, що у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду - Perez deRada Cavanilles проти Іспанії, № 2809095, рішення від 28.10.1998.

Відповідно до положень п.4 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2016 про повернення позовної заяви у цій справі слід скасувати у зв'язку з порушенням норм процесуального права, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2016 про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Сміла-Енергоінвест» про визнання наявності у позивача прав (11 вимог), визнання порушення відповідачем прав позивача (7 вимог) та про відшкодування моральної шкоди - скасувати.

Матеріали даної цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 09.01.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді