Провадження № 2/761/5162/2019
05 грудня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Яворській А.А.,
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди,
В квітні 2019р. позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 24-27) до відповідача ОСОБА_3 , в якому просив суд:
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 квітня 2016р. об 23:05 год. на перехресті вул. вул. Жилянської - Л. Толстого в м. Києві мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі автомобілів: «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.
Вказана ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016р.
Оскільки в досудовому порядку відповідач, а також ПАТ «СК «Скайд», в якому була застрахована цивільна відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно договору обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АЕ/4979862 не здійснюють відшкодування заподіяної шкоди, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав до відповідача, враховуючи своє альтернативне право вимоги, як потерпілого, згідно правових позицій Верховного Суду, наведених в постанові від 14 лютого 2018р по справі № 754/1114/15-ц.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та залучено до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «Скайд».
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених в позові, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 17 квітня 2016р. об 23:05 год. на перехресті вул. вул. Жилянської - Л. Толстого в м. Києві мала місце ДТП за участі автомобілів: «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що на час ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована третьою особою, на підставі договору обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АЕ/4979862.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В судовому засіданні представник позивача, не міг пояснити суду, чи перебував у трудових відносинах відповідач з зазначеним товариством на час ДТП і чи виконував він службові обов`язки. Також представник позивача не міг повідомити суду, чи повідомляв позивач третю особу про настання страхового випадку і чи звертався він, в установленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до третьої особи з заявою про виплату страхового відшкодування.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок зазначеної вище ДТП, йому була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного йому автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 .
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про безпідставність вимог про відшкодування матеріальної шкоди, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування йому вартості автотоварознавчого дослідження.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1172, 1187, 1192 ЦК України; ст. ст. 3, 9, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 грудня 2019р.

Суддя: