Ухвала

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 363/3834/17

провадження № 61-21915ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діяв в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до голови комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації Мельник Марини Гурамівни, Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_3 , про припинення дії (виконання) рішення щодо надання дозволу на дарування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 , який діяв в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до голови комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації Мельник М. Г., Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_3 , про припинення дії (виконання) рішення щодо надання дозволу на дарування земельної ділянки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 31 серпня 2017 року надано дозвіл ОСОБА_3 на укладення договору дарування земельної ділянки, кадастровий номер :38:123:0158 на користь неповнолітньої ОСОБА_4 .

Йому стало відомо, що на підставі цього рішення ОСОБА_3 оформила договір дарування, відповідно до якого подарувала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0085 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дочці ОСОБА_4

Посилаючись на те, що вказана ділянка межує з належною йому земельноюділянкою і повністю перекриває доступ до неї, чим порушує права малолітньої ОСОБА_2 , позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення голови комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації Київської області Мельник М. Г. від 01 вересня 2017 року № 431 про надання дозволу на укладення договору дарування земельної ділянки.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 , який діяв у інтересах малолітньої ОСОБА_2 , відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діяв у інтересах малолітньої ОСОБА_2 , залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що позивачем не надано доказів порушення відповідачами прав малолітньої ОСОБА_2 щодо користування належної їй на праві власності частиною нерухомого майна.

06 грудня 2019 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року тапостанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, то суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діяв в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до голови комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської районної державної адміністрації Мельник Марини Гурамівни, Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_3 , про припинення дії (виконання) рішення щодо надання дозволу на дарування земельної ділянкивідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак