Справа № 604/31/19
Провадження № 2/604/99/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо з січня 2017 року, в утриманні дитини.

Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися.

Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить справу слухати у її відсутності.

Відповідач, подав заяву, в якій позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн, просить справу слухати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 травня 2003 року, що вбачається із свідоцтва про одруження НОМЕР_3, виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №3.

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_4, видане 12 червня 2003 року Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою виконкомом Скалатською міською радою №1 від 02 січня 2019 року та актом обстеження житлово-побутових умов проживання №36 від 03 січня 2019 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована у АДРЕСА_1, однак проживає у АДРЕСА_2, без реєстрації (в своєї матері). До складу її сім'ї входять: донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; співмешканки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (за місцем реєстрації); донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та матір ОСОБА_6.

Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сім'єю.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з довідкою, виданою амбулаторією групової практики Скалатської міської ради №б/н від 02 січня 2019 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в Скалатській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. За останній рік неодноразово зверталася за допомогою, так як знаходиться на «Д» обліку з 2013 року з діагнозом: хронічний пієлонефрит. З травня 2018 року взята на облік в окуліста з діагнозом: міопія низького ступеня, спазм акомодації обох очей. Дитина потребує коштів на лікування.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків з утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дитини.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, стан її здоров'я та потребу у лікуванні, розмір витрат на утримання дитини, потреби у її розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити чвстково та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 263-265, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_5, виданий Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_10, адреса проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_6, виданий 09 березня 1998 року Підгаєцьким РВ УМВСУ в Тернопільській області) про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 січня 2019 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак