02.04.2019 Суддя Клименко А. М..
Справа № 644/2301/19
Провадження № 2-з/644/23/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року.

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми боргу в загальному розмірі 42395,58 доларів США за розпискою від -1 вересня 2008 року.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення його позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири № 106 будинку № 55 по Григорівському шосе в м. Харкові та транспортного засобу HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_1, 2014 року випуску, що належать на праві власності відповідачу. В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі задоволення заявленого позову.

Вивчивши клопотання позивача, позовну заяву та додані до неї документи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір, але доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відомостей про особу відповідача, суду не надано. Позивачем також не наведені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити його позов шляхом накладання арешту та заборони відчуження майна відповідача, оскільки можливий обовязок останнього сплатити грошові кошти на користь позивача, не є сам по собі підставою для прийняття заходів забезпечення позову. Позивач не повідомив суду обставин, які б свідчили про наміри відповідача позбавитись належного йому майна з метою уникнення матеріальної відповідальності перед ним.

Крім того, частина майна, на яке позивач просить накласти арешт і заборонити його відчуження, а самеАДРЕСА_1 будинку № 55 по Григорівському шосе в м. Харкові, передана в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до Іпотечного договору, посвідченого 02.11.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, зі строком виконання основного зобов'язання 01.11.2037 року. Накладання арешту та заборона відчуження цього майна може привести до необґрунтованого порушення інтересів вказаної банківської установи, а тому є недопустимими.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1, (РНОКПП 2553013-09, АДРЕСА_2) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: