07 лютого 2019 року місто Чернігів
Справа №751/7561/18
Провадження№2/751/182/19
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.
секретаря судового засідання Дасюк Н.В.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловою площею шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою №15 в будинку №36 по вул. І.Мазепи у м. Чернігові шляхом виселення, без надання іншого житлового приміщення, а також стягнути понесені судові витрати (а.с.3-4).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.2018 року придбала двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №139936447. Вказує, що відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу продавці у термін до 12.10.2018 року зобовязались звільнити квартиру від речей, передати ключі та технічну документацію від квартири та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб. Проте, у квартирі продовжує проживати колишній чоловік продавця ОСОБА_5 - ОСОБА_3, відповідач по справі, який від виїзду та зняття з реєстраційного обліку категорично відмовляється. Своїми діями відповідач перешкоджає їй у праві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Крім того, вона змушена сплачувати комунальні послуги за особу, яка не є членом її сімї. Посилаючись на ст. ст. 386, 391 ЦК України просить захистити її права шляхом виселення відповідача зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав.
Суд в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2018 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, який було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №255 (а.с.8-11).
Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 - позивачем по справі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №139936447 від 02.10.2018 року (а.с.12-13).
У відповідності до п. 8 договору купівлі-продажу продавці зобовязалися у термін до 12.10.2018 року зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих у відчужуваній квартирі осіб.
Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у вищевказаній квартирі з дозволу колишнього власника квартири ОСОБА_5. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірваний на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.09.2010 року (а.с.16-18).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що 02.10.2018 року вона разом з її повнолітнім сином ОСОБА_6 продали належну їм на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі разом з ними проживав та був зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_3. Після продажу квартири вона разом із сином знялися з реєстраційного обліку та виїхали з квартири. Вона повідомляла колишнього чоловіка про продаж квартири і що йому необхідно знятися з реєстрації та звільнити квартиру, але він категорично відмовився (а.с.50).
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України).
Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст.386 ЦК України, власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право та усунення перешкод в користуванні власністю.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщення нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.
В силу положень ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не надано доказів, які б спростовували докази позивача, тому суд приймає до уваги лише ті, які містяться в матеріалах справи.
Оскільки відповідач своїм проживанням порушує права власника спірної квартири, його проживання перешкоджає власнику володіти, користуватись та розпоряджатись спірною квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, тому відповідач підлягає виселенню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловою площею шляхом виселення задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн 80 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 08.02.2019 року.
Суддя Н. В. Маслюк