КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4597/19
Провадження №2/488/1882/19
Ухвала

Іменем України

"29" листопада 2019 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення спільної сумісної власності та визначення часток у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0506 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :11 :017:0003, яка розташована АДРЕСА_1 ; визначити, що її частка у праві власності на земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_1 становить 44/100.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4 ст.177). Підстави звільнення заявника від сплати судового збору зазначаються в тексті позовної заяви (ч.4 ст.175).

Позивач у своєму позові посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір" .

Вважаю за необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Стаття 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (№ 3552-XII від 22.10.93) надає перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Ветерани війни та учасники війни до коло даних осіб не відносяться, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору.

Отже, позивачу належить сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів майнового та немайнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення спільної сумісної власності та визначення часток у праві спільної сумісної власності - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева