УХВАЛА

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 462/4505/16-ц

провадження № 61-32083св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за відпрацьований надурочний час,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Левика Я. А., Ванівського О. М., Ніткевича А. В., від 31 травня

2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути невиплачену заробітну плату за період з 01грудня 2010 року по 09грудня

2010 року в розмірі 348,58 грн, виплату сум обов'язкових податків до державних фондів та військового збору провести за рахунок ПАТ «Українська залізниця» та зобов'язати відповідача нарахувати й виплатити заробітну плату за відпрацьований в листопаді 2010 року надурочний час, що не була виплачена йому при звільненні.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що наказом від 30 листопада

2010 року № 2147/ос його було звільнено з роботи з посади начальника пасажирського поїзда ДТГО «Львівська залізниця», на даний час Підрозділ пасажирського вагонного депо - Львів Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Однак відповідачем в порушення вимог ст. 116 КЗпП України з ним не було вчасно проведено остаточний розрахунок із виплатою належної заробітної плати за період з 01 грудня

2010 року по 09грудня 2010 року. На підставі припису ГУ Держпраці у Львівській області про виявлені порушення щодо незабезпечення проведення з ним остаточного розрахунку в день звільнення відповідачем було виплачено йому кошти в розмірі 768,77 грн, які він отримав поштовим переказом 23 трвня 2016 року. Проте, згідно з довідкою відповідача від 08 грудня 2010 року

№ 3146 середньоденна заробітна плата складає 124,15 грн, тобто відповідачем недоплачено йому заробітну плату за період з 01 грудня 2010 року по

09 грудня 2010 року в розмірі 348,58 грн ((124,15 х 9) 768,77). Крім цього, виплативши йому 768,77 грн з нього незаконно утримали податок з доходів фізичних осіб і військовий збір. Вважає, що оскільки невиплата вчасно усієї заробітної плати відбулась з вини роботодавця, тому й зазначені стягнення повинні утримуватись за рахунок відповідача. Також позивач посилається на те, що за листопад 2010 року ним понаднормово відпрацьовано 53 години

33 хвилини, що підтверджується маршрутним листом за грудень 2010 року, однак в порушення положень ст. 106 КЗпП України йому відповідачем не оплачено цей час у подвійному розмірі.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2017 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Українська залізниця» нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітку плату за відпрацьовані години у надурочний час з розрахунку відпрацьованих 30 годин понаднормово у період жовтень - листопад

2010 року. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь держави 551 грн 20 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 606 грн 32 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

У червні 2017 року ПАТ «Українська залізниця» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2017 року скасувати, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року залишити в силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній вище справі за касаційною скаргою ПАТ «Українська залізниця» на рішення апеляційного суду Львівської області від 31 травня 2017 року й витребувано матеріали справи № 462/4505/16-ц із Залізничного районного суду м. Львова.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати, зобов`язання нарахувати і виплатити заробітну плату за відпрацьований надурочний час призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська