КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

23 грудня 2019 року місто Київ

справа № 369/1757/18

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Ритуал» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про встановлення обмеження використання земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 20 грудня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Зазначав, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер: :05:001:0314, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказував, що оскільки санітарно-захисна зона накладається на належну йому земельну ділянку і його земельна ділянка розташована поруч з земельною ділянкою належною ОСОБА_3 і аналогічно перебуває в санітарно-захисній зоні, вважає, що рішення у справі стосується його прав і обов`язків, оскільки відсутність встановлених обмежень стосовно його ділянки ставить останнього в нерівнозначне становище і його права та інтереси повинні бути враховані.

Так, однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України реалізація цього права здійснюється, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Реалізацію права особи на судовий захист може бути здійснено також шляхом апеляційного оскарження судового рішення суду першої інстанції, оскільки їх перегляд у такому порядку гарантує відновлення порушених прав людини і громадянина. Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду будь-якої інстанції відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Отже, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України ОСОБА_1 має право на оскарження в апеляційному порядку рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що до участі у справі він не був залучений.

Вказував на те, що з повідомлення у групі соціальної мережі Фейсбук «ІНФОРМАЦІЯ_2», розміщеного ІНФОРМАЦІЯ_1, йому стало відомо, що його сусідка по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 в 2018 році звернулась до суду з позовом щодо встановлення обмеження використання земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки про оскаржуване рішення він дізнався лише ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не брав участі у даній справі, копія рішення суду від 22 жовтня 2019 року останньому не направлялася, а відповідно ним і отримана не була.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції 20 грудня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 просить в апеляційній скарзі скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2114,40 грн. (1409,60 грн. *150%).

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 була надана квитанція №393 від ІНФОРМАЦІЯ_1 про сплату судового збору в розмірі 1152,60 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 961,80 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: 0024, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Ритуал» Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про встановлення обмеження використання земельної ділянки залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.