РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15295/18

пр. № 2/759/1995/19

10 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Олійника Б.М.

представника позивача та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

представника відповідача (за зустрічним позовом представника позивача) ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві (01001, м. Київ, пер. Музейний, 2-д), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), Київської міської ради (01044, м. Київ, вул.Хрещатик, 36), треті особи: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-д) про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач по основному позову ОСОБА_6 у вересні 2018 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.02.1950 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 Від шлюбу у сторін народилися дві дитини: донька- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син -позивач по справі ОСОБА_5 . Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб зазначених вище осіб, свідоцтвом про народження позивача.

В 1974 році ОСОБА_8 одружилася з ОСОБА_9 . Після укладення шлюбу вона отримала прізвище « ОСОБА_10 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася донька - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_8 померла і опікуном над дитиною було призначено її бабусю - ОСОБА_12. Ці обставини підтверджуються Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та рішенням виконавчого комітету Новозлатоустівської районної Ради народних депутатів Челябінської області №225/2 від 22.12. 1977 року.19.11.1998 року ОСОБА_11 придбала за договором міни спірну квартиру АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 вона померла. Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири.Ці обставини підтверджуються Витягом №2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть та інформаційною довідкою від 15.08.2018року.

Позивач по основному позову звернувся у травні 2018 року до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про право на спадщину за заповітом, як спадкоємець третьої черги за законом, після смерті своєї племінниці ОСОБА_11 , але 20.08.2018 року постановою нотаріуса йому було відмовлено у цьому в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на спірну квартиру.

Позивач по основному позову вважає, що він є єдиною особою, яка має право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_11 , оскільки він є єдиним спадкодавцем за законом третьої черги, а спадкоємці першої та другої черги померли ще до смерті ОСОБА_11 , але при зверненні до нотаріальної контори йому стало відомо, що його донька - ОСОБА_4 звернулася першою до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про право спадщини за законом після смерті ОСОБА_11 у вигляді спірної квартири.

Позивач по основному позову вважає, що реалізував своє право на прийняття спадщини за законом після померлої своєї племінниці ОСОБА_11 шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, та не здійснював відмову від прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, позивач по основному позову просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною житловою площею 26,0 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті його племінниці ОСОБА_11 .

Ухвалою суду від 02.10.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено

на 09.11.2018 р.

09.11.2018 р. в підготовчому засіданні предстаник позивача по основному позовуОСОБА_5 - ОСОБА_1 заявив клопотання про витребуваня копії спадкової справи після смерті ОСОБА_11 в зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено до 24.01.2019 року.

25.01.2019 року через канцелярію суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Київської міської Ради, треті особи: ОСОБА_4 , Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

24.01.2019 року підготовче засідання відкладено на 04.04.2019 рік в зв`язку з відпусткою судді.

04.04.2019 року суд в підготовчому засіданні прийняв зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Київської міської Ради, треті особи: ОСОБА_4 , Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно та відклав підготовчий розгляд в зв`язку з клопотанням представника позивача по основному позову ОСОБА_1 для надання йому часу ознайомитися із зустрічним позовом.

30.05.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче засідання та задоволено клопотання представника позивача по основному позову ОСОБА_5 - ОСОБА_1 про витребування від поштового відділення 134 Південного поштампу Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, Ѕ) інформацію щодо надання послуг ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) у цій установі до 28.01.2018р. включно (відправлення чи отримання будь-яких поштових відправлень, переказів, в тому числі, письмової кореспонденції тощо) , також протокольно задоволено клопотання про заміну неналежного відповідача з Київської міської Ради на належного відповідача ОСОБА_2 та призначено судове засідання на 25.09.2019 року.

25.09.2019 року суд оголосив перерву в судовому засіданні до 10.12.19 року.

В судовому засіданні представник позивача по основному позову ОСОБА_5 - ОСОБА_1 підтримав основний позов свого довірителя та просив його задовольнити та просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки ОСОБА_2 відповідач по основному позову не був позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину, як спадкоємець за законом у нотаріальній конторі.

При цьому відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження свого постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також зазначив, що факт його не проживання з померлою ОСОБА_11 можуть підтвердити свідки.

Також, представник позивача за основним позовом ОСОБА_5 - ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не звертався з заявою до ЖЕД-1 з приводу надання йому довідки про те, що він, як спадкоємець на день смерті спадкодавця ОСОБА_11 постійно проживав разом із нею, та не отримував ні таку довідку , ні відмову в наданні такої довідки, а акт ЖЕД-1 від 17.12.2019 року про його проживання разом зі спадкоємцем не є належним доказом у справі, оскільки особа, що склала цей акт - майстер ЖЕД-1 не проводила ніякої перевірки фактів викладених у цьому акті, а тільки засвідчила підписи осіб, які склали цей акт.

Також, ОСОБА_2 не підтвердив належними доказами факт свого постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем в спірній квартирі, оскільки він постійно проживав та був зареєстрований на час смерті своєї сестри ОСОБА_10 разом зі своєю дружиною (шлюб з 2008 року) та двома малолітніми дітьми від цього шлюбу(2010 та 2012років народження) в Оболонському районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_6 , працював за місцем своєї реєстрації.

Згідно пояснень третьої особи ОСОБА_4 та доданих документів спадкодавець була одинока, своєї сім`ї не мала і ОСОБА_4 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_15 були для неї як рідні, підтримували її, доглядали та часто проводили час разом.

В 2018 році у ОСОБА_11 розвився гнійний менінгіт і від цього захворювання вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Саме ОСОБА_4 перебувала зі спадкодавцем в клінічній лікарні №9 по вул. Ризькій, 1 в м. Києві , саме вона постійно відвідувала її, спілкувалася з лікарями, купувала ліки та морально її підтримувала. Після смерті спадкодавця саме ОСОБА_4 та ОСОБА_15 її поховали, здійснили всі необхідні обряди. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про причину смерті ОСОБА_11 та документами про її поховання.

ОСОБА_2 не підтримував зі спадкодавцем ніяких відносин і тільки після її смерті, за погодженням з ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , можливо тимчасово вселився в спірну квартиру, що підтверджується тим, що ОСОБА_2 не надано жодних доказів про його звернення)відвідування) за життя спадкоємця за місцем розташування спірної квартири будь-яких установ, закладів, організацій, в тому числі, комунальних, правоохоронних, медичних, поштових тощо.

Отже, належними та допустимими доказами ОСОБА_2 не підтверджено, що на час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкоємцем ОСОБА_11 , тому він не може вважатися таким, що прийняв спадщину.

Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_16 в судовому засіданні просив в задовольнити його позовні вимоги, а в основному позові ОСОБА_5 відмовити, оскільки саме ОСОБА_2 є рідним братом померлої ОСОБА_11 та мешкав з померлою сестрою на час її смерті, а тому є спадкоємцем другої черги за законом після її смерті.

При цьому в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в сім`ї ОСОБА_9 та ОСОБА_17 про що було зроблено актовий запис №911 та видано свідоцтво про народження НОМЕР_3 .

ОСОБА_17 , рідна мати ОСОБА_11 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті своєю дружини ( ОСОБА_17 ) , мій батько ОСОБА_9 одружився вдруге. Від другого шлюбу мого батька з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народився відповідач по основному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 , а тому вважає, що ОСОБА_11 була його сестрою по батьку.

Їх спільний батько ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , а оскільки його сестра була одинокою, в шлюбі раніше не перебувала, батьки померли, то він є спадкоємцем за законом другої черги після смерті рідної сестри.

На початку 2017 року, переїхав проживати до своєї сестри, оскільки в неї погіршився стан здоров`я і їй потрібна була допомога та догляд.

Вони з сестрою вели спільне господарство та мали спільний бюджет, оскільки його сестра була хворою та не мала можливості працювати, він взяв на себе всі обов`язки по піклуванню за сестрою.

ОСОБА_2 пояснив, коли він від`їздив у відрядження по роботі, то за його сестрою доглядали двоюрідна сестра ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_15 .

Після смерті його сестри , ОСОБА_2 не звертався із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори, так як йому пояснили в юридичній консультації, що останній прийняв спадщину тим, що мешкав разом з померлою сестрою.

13.12.2018 року ОСОБА_2 отримав постанову нотаріуса, з якої вбачається, що у зв`язку з пропуском останнім строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 та через відсутність доказів спільного проживання з нею на момент відкриття спадщини, нотаріус запропонував звернутися до суду.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_16 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги зустрічного позову та відмовити у основному позові, оскільки у свідоцтві про народження його довірителя ОСОБА_2 та його померлої сестри ОСОБА_11 , зазначено, що їх спільним батьком був ОСОБА_9 .

Також зазначив, що факт спільного проживання його довірителя ОСОБА_2 з його покійною сестрою, підтверджено допитаними в судовому засідання свідками, які підтвердили факт сумісного проживання останніх та присутнім в матеріалах справи актом про обстеження спірної квартири, який завірений круглою печаткою та підписаний начальником ЖЕД-1 ОСОБА_19 , складений посадовими особами та за участі сусідів по квартирі. Також в матеріалах справи присутні квитанції про придбання ліків, будівельних матеріалів , придбання продуктів, довідкою про одержання праху, накладною про оплату кремації померлої сестри та її захоронення.

Крім того його довіритель після смерті сестри продовжує проживати у спірній квартирі та не звертався до нотаріальної контори в шестимісячний строк, оскільки із слів спеціаліста в області права зрозумів, що спільне проживання із сестрою, яка померла, дає йому право оформити прийняття спадщини в зручний для нього час.

Третя особа по основному та зустрічному позову просила суд у основному позові її батьку ОСОБА_5 відмовити та задовольнити зустрічний позов її двоюрідного брата ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_11 із січня 2017 року фактично була у безпорадному стані та прикута до ліжка, не могла себе обслуговувати, а тому потребувала допомоги фізичної та матеріальної , у зв`язку з чим її рідний брат ОСОБА_2 змушений був знаходитися постійно біля останньої.

Також третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_2 надавав допомогу своїй покійній сестрі, купляв останній ліки, продукти харчування, займався благоустрієм її квартири та після смерті ОСОБА_11 організовував похорони та займався іншими ритуальними заходами. Цей факт може підтвердити і мати третьої особи ОСОБА_4 -

ОСОБА_15 ОСОБА_4 суду пояснила, що її батько ОСОБА_5 позивач по первісному позову усувався від будь-якої допомоги хворій ОСОБА_11 , яка її дуже потребувала, а тому вона підтримує вимоги свого двоюрідного брата ОСОБА_2 та просить визнати за останнім право спадкування за законом, як спадкоємця другої черги після смерті його рідної сестри.

Представник третьої особи : Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, про те 05.11.2018 р. подав пояснення по справі, просив розглядати справу за відсутності. /а.с.29, 30/.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Київської міської ради , треті особи: ОСОБА_4 , Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити, виходячи з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 /а.с.37/.

Після смерті ОСОБА_11 відкрилася спадщина.

Як вбачається із спадкової справи № 412/2018 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , 31.05.2018р. звернувся ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини/а.с.56/.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є дядьком померлої ОСОБА_11 /а.с.6-13/.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Маєвському Ю.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_4 /а.с.15/.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В судовому засіданні встановлено, що у померлої ОСОБА_11 є брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.108/.

Постановою державного нотаріуса від 13.12.2018р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки ним пропущено шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 /а.с.11/

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Протягом передбаченого ст.1270 ЦК України строку ОСОБА_2 від спадщини не відмовлявся.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що протягом 5-6 років бачив ОСОБА_2 по декілька разів на тиждень, спілкувався з ним, бачив, що носить продукти, дбає про хвору сестру. Дмитро там проживав, бо бачив його по декілька разів на день.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що підписав акт щодо проживання ОСОБА_2 від 19.12.2018р., оскільки ОСОБА_2 постійно був у ОСОБА_11 з кульками ходив, проживав з нею.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є тіткою померлої. Постійно доглядала за померлою разом зі своєю донькою та братом померлої. ОСОБА_5 не хотів знати свою племінницю за життя і зовсім їй не допомагав. Брат ОСОБА_2 останні роки постійно проживав разом із своєю сестрою та доглядав за нею.

Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

Статтями 293, 315 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження.

З огляду на позицію, висвітлену у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до акту від 19.12.2018р. складеного майстром ЖЕД № 1 КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_8 ОСОБА_2 дійсно проживав, але був не зареєстрований до дня смерті сестри /а.с.111/.

Як вбачається із наданих суду документів ОСОБА_2 купував ліки, оплачував комунальні послуги та оплачував всі послуги щодо поховання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 - брат померлої доглядав за сестрою, приймав участь у її поховані, проживав з нею, що і було підтверджено свідками.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 , оскільки він є спадкоємцем третьої черги, тоді як ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги, а зустрічний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 331, 392, 1216-1218, 1258, 1261, 1262, 1263, 1268, 1270 ЦК України, , ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Київської міської ради , треті особи: ОСОБА_4 , Головне Управління Міністерства юстиції України в м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_8 разом з сестрою ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини.

Визнати в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_11 , право власності на спадкове майно, квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарга на рішення суду протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя: Н.О. Петренко