Справа № 347/2293/16
Провадження № 2/347/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області у складі: Головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.

з участю адвокатів : Дідурик Л.І., Павликівської Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про скасування рішення Шешорівської сільської ради №12-23/2009 від 09.02.2009 року, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно №САС 650121 від 25.08.2010 року, визнання права власності на 65/100 частки житлових будинків, виділеня частки із майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно, скасування реєстрації земельної ділянки, відшкодування судових витрат.

За зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення №11-4/2011 сесії Шешорівської сільської ради від 06.05.2011р., визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане 24.05.2011р. на ім`я ОСОБА_1 , визнання за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку будинку відпочинку, виділення ОСОБА_2 Ѕ частки будинку відпочинку та припинення права спільної часткової власності між ними на будівлі, встановлення постійного земельного сервітуту на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

Сторони звернулися в суд із вказаними позовними вимогами.

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2006 року між нею та відповідачем в справі ОСОБА_2 було укладено договір про сумісну діяльність.

А 06.03.2009 року сторони уклали додаток до даного договору згідно умов якого сторони по цьому договору, діючи згідно принципам добросусідства, зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль, грошових коштів, земельних ділянок сумісно діяти без створення юридичної особи для досягнення сумісної господарської мети - створення, будівництво і введення в експлуатацію будівель і комунікацій, а саме: котедж І (будинок) загальною площею 364,25 кв. м.; котедж 2 (баня) загальною площею 164,52 кв. м ; котедж 3 (рецепція) загальною плошею 63,1 кв. м; котедж 4 (альтанка) загальною площею 42,8 кв. м. ; котедж 5 (охорона) загальною площею 40,0 кв. м. Басейн 10.0 м х 4.0 м. Об`єкт будівництва розташований на земельній ділянці - 0,5976 га. Сторони створюють майно з метою здійснення, на принципах добросусідства і згідно з законодавством, права спільної часткової власності. Будівлі і комунікації, зазначені в п. 1.1, розташовані по адресу: с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область на земельних ділянках, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності. Згідно п.2.1 який регулює внески і частки сторін, для досягнення мети договору сторони вносять слідуючі вклади: ОСОБА_1 : земельна ділянка 0,3430 га, що розташована в с. Шешори Косівський району, Івано-Франківська область, грошові кошти в сумі 360956,83 грн., тобто еквівалент 71476,60 доларів США, що складає 65 % в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору. ОСОБА_2 : земельна ділянка 0,2546 га, що розташована в с. Шешори Косівський район, Івано-Франківська область, грошові кошти в сумі 194361,37 грн., тобто еквівалент 38487,40 доларів США, що складає 35 % в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору.

За вказаним договором розподіл прибутку за результатами використання об`єкта або у випадку його продажу відбувається наступним чином: ОСОБА_1 - 65 %, ОСОБА_2 - 35 %. Кожна із сторін, приймаючи участь в даному договорі на паритетних началах, зобов`язується в порядку і в строки, узгоджені сторонами, здійснювати фінансування будівництва в наступних об`ємах: ОСОБА_1 - в розмірі 65 % вартості; ОСОБА_2 - в розмірі 35 % вартості. Ведення сумісних справ учасників по договору здійснюється стороною - ОСОБА_2 . Учасники договору (сторона 1 і сторона 2) в ході здійснення сумісної діяльності підписують протокол(и), що підтверджують внесення сторонами вкладів в сумісне будівництво. Прийняті рішення фіксуються в протоколах, які по факту їх підписання становляться невід`ємною частиною даного договору. Про сумісну діяльність майно, створене чи придбане сторонами в результаті сумісної діяльності, складає їхню спільну часткову власність.

Згідно протоколу (підсумки 2006, 2007, 2008, 2009 рр.) до договору про сумісну діяльність від 03 червня 2006 року, який відповідно до пункту 5.2 є невід`ємною частиною даного договору, (будівництво об`єкта в с. Шешори АДРЕСА_1 -Франківської області, 4 котеджі, альтанка, басейн, огорожа ( ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ) інвестиції сторін в проект на суму 413927 доларів США в частках: ОСОБА_1 (65%, частка 269053 у. о.) фактично внесена сума, еквівалентна -275164 у. о., ОСОБА_2 , (35%, частка 144874 у. о.) фактично внесена сума, еквівалентна 138763 у.о.

Відповідно до умов пункту 5.1 даного договору будівництво даного об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та оформлення права власності на нього здійснював ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.05.2011 року, виданого виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради на підставі рішення від 06.05.2011 року, ОСОБА_1 є власником будинку, котеджного типу за адресою АДРЕСА_1 , опис об`єкта: будинок відпочинку, А, загальна площа 117,7 кв. м, альтанка Б, басейн, В.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2010 року, виданого виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради на підставі рішення від 09.02.2009 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , опис об`єкта: житловий будинок А, загальна площа 325,8 кв. м, житлова площа 107,0 кв. м, літня кухня, Б, сарай В, огорожа, № 1-3, вимощення, І.

Отже, в порушення умов пунктів 1.2, 2.1, 4.1, 5,1, 5.2, 6.1 ОСОБА_2 на земельній ділянці площею 0,2540 та, яка належить йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 березня 2004 року, побудував об`єкт нерухомості житловий будинок А, загальна площа 325,8 кв. м, житлова площа 107, кв. м, літня кухня, Б, сарай В, огорожа, № 1-3, вимощення, І і оформив право власності на нього та зареєстрував його на своє ім`я без врахування 65 % частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору.

ОСОБА_2 , в порушення Договору, планів робіт, без узгодження і повідомлення іншої сторони - безпідставно ввів в експлуатацію і оформив право приватної власності на спірний об`єкт особисто на себе в цілому.

Відповідач постійно обіцяв, що приведе правовстановлюючі документи на спірний об`єкт у відповідність з умовами договору та домовленістю, але домовленості не дотримався, тому позивачка змушена була звернутися до суду.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 мінімізувала інвестування спірного об`єкту, вона продовжувала вкладати кошти в загальне будівництво, а саме: нею витрачена сума 32 813,39 гривень (курс 1 дол. США 7.9 - це еквівалент 4 153.59 дол. США) на введення в експлуатацію котеджу 2 (лазня) розташованого на ділянці ОСОБА_1 05.07.2012р. оплачені витрати по опаленню газом лазні - квитанція в сумі 494.72 грн. (еквівалент 62,6 дол. США), незважаючи на те, що ОСОБА_2 використовував об`єкт для отримання доходів.

Всім майном, що розташоване на двох ділянках, що внесені до спільної часткової власності, ОСОБА_2 одноосібно користувався з кінця 2013р. І по даний час здійснюючи надання туристичних послуг.

За умовами Договору про спільну діяльність, згідно пункту 2.3, розподіл прибутку за результатами використання об`єкта або у випадку його продажу відбувається наступним чином: ОСОБА_1 - 65 %, ОСОБА_2 - 35 %.

ОСОБА_2 приховував не тільки ту обставину, що він використовує об`єкт у своїй підприємницькій діяльності, але і ті обставини, що він отримує доходи (прибутки) від використання об`єкта. Він стверджував, що готує спірний об`єкт до продажу.

Відповідач ОСОБА_2 використовує нерухомість, що розташована на земельній ділянці, яка оформлена на ОСОБА_1 , а вона несла витрати за всі роки: по утриманню майна, землі, сплаті податків та обов`язкових платежів, у тому числі за користування газом.

В 2011 році ОСОБА_1 змушена була ввести в експлуатацію і оформити право власності на частину спірного об`єкту одноособово, а саме: котедж 2 (лазня) - 117 кв. м.; альтанка - 42,8 кв. м., басейн, які за технічною документацією значаться на земельній ділянці ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу від 5 березня 2009р. - правила ведення спільного будівництва, підписаного ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , фінансування об`єкта - погоджується, тобто, відбувається за погодженням сторонами обсягів робіт і сум витрат, надається щомісячний звіт про виконану роботу.

Роботи, які зазначає ОСОБА_2 не узгоджувалися з ОСОБА_1 ні усно, ні письмово. Основні об`єкти були введені в експлуатацію і закінчені в 2009 році.

Фактично між Сторонами договору була відсутня домовленість про подальші витрати, не було узгоджено питання про те, що ОСОБА_2 25.06.2010 р. оформить загальні активи, які були профінансовані спільно в частках 65/35, особисто на себе.

ОСОБА_2 маючи право на оформлення 35%, станом на 01.01.2010р. і недофінансовану частку в цьому обсязі, оформив на себе 73% загальних активів в той час як ОСОБА_1 , фактично профінансувавши біля 70% загального будівництва, оформила на сьогоднішній день тільки біля 27% від кількості та вартості загальних споруд.

Таким чином, ОСОБА_1 не порушувала майнових прав ОСОБА_2 , а її права порушені відповідачем і вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав і виділення своєї частки в натурі, яку вона профінансувала за умовами договору, доповненням до нього та за наявними актами, Протоколами, які підтверджують внесення коштів у загальне будівництво та підтверджені самим ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 за вимогами якого просить постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення №11-4/2011 сесії Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 06.05.2011р. про оформлення права власності на будинок котеджного типу побудованого в 2010 р. в АДРЕСА_2 ) за ОСОБА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 , припинити право спільної часткової власності між сторонами, встановити між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Постійний земельний сервітут на безстрокове та безоплатне користування земельною ділянкою належною на праві власності ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також змінити розмір його частки в об`єктах нерухомості (будівель) в АДРЕСА_3 , що знаходиться у спільній частковій власності визначивши її у розмірі 50% (тобто по Ѕ частці). Виділити йому в натурі Ѕ частку у спільній частковій власності.

В судовому засіданні представник позивачки-відповідачки, вимоги основного позову ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та поданій заяві про зменшення позовних вимог. Вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 заперечила, суду пояснила, що ОСОБА_2 не доведено в судовому засідання, що позивачка надавала згоду на поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Окрім того ОСОБА_2 не надав суду належних доказів поліпшення спільного майна, які зроблені ним своїм коштом за згодою ОСОБА_1 , а також зазначену у зустрічному позові ціну на таке поліпшення. Тобто відсутні правові підстави збільшувати частку ОСОБА_2 , що зазначені в договорі від 03.06.2006р.

Фактично ОСОБА_1 була змушена оформляти право власності на зазначені будівлі, оскільки ОСОБА_2 ввів ОСОБА_1 в оману стосовно порядку оформлення правовстановлюючих документів на їх частки і перший порушив умови договору шляхом оформлення права власності на будівлі в цілому на себе. Твердження ОСОБА_2 про те, що за період 2010-2012 р.р. ним витрачено кошти в сумі 35 180 дол. США, що стверджується товарними чеками, документами, які надіслані стороні електронною поштою , документально не підтверджені. До зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 додані документи, які не свідчать про витрати, що пов`язані з поліпшенням на спірному об`єкті, потрібні документи, які підтверджують їх встановлення та обладнання на спірному об`єкті. Переобладнання даху, на яке посилався ОСОБА_2 в судовому засіданні, свідчить про неякісне виконання робіт при первісному влаштуванні даху, а не про поліпшення спільного майна. По п.5,1. договору від 03.06.2006р. саме ОСОБА_2 відповідав за ведення спільної діяльності та будівництво, тому саме він повинен був вжити заходи щодо виконання якісних робіт.

ОСОБА_2 повинний був погоджувати з ОСОБА_1 перелік робіт та вказаних ним витрат і довести, що ці витрати були пов`язані з поліпшенням на спірному об`єкті, та що ОСОБА_1 надала на них згоду. Твердження ОСОБА_2 про те, що він вкладав у будівельні роботи на всіх об`єктах кошти документально не підтверджені. Також не підтверджена необхідність проведених ним робіт та згода ОСОБА_1 на проведення таких робіт.

Як вбачається з Протоколу, що міститься в справі, ОСОБА_2 фактично вніс суму, що еквівалентна 138 763 дол. США, до вказаної суми не довнесено 6 111 дол. США. З цього ж Протоколу вбачається, що за ОСОБА_2 сторонами договору визнана сума що дорівнює 138 763 дол. США. ОСОБА_2 повинен був довнести суму еквівалентну 6111 дол. США. ОСОБА_1 на зазначену суму внесла більше, що підтверджується вказаним Протоколом. Відповідних документів про внесення вказаної суми ОСОБА_2 не надав ні суду ні сторонам, тому є незрозумілими його розрахунки за якими він додає 144 875 дол. США. Сума витрат у розмірі 123 982 дол. США. нічим не підтверджена.

Також ОСОБА_2 не враховує, що він, з кінця 2013 року, і по даний час одноособово, використовував спірні об`єкти для ведення господарської діяльності з метою отримання прибутку,

Тому, ОСОБА_2 має право тільки на 35% своїх вкладень в вищевказані об`єкти, як це обумовлено домовленостями за умовами довнесення суми еквівалентної 6111 дол. США.

ОСОБА_2 не має правових підстав вимагати відшкодування йому понесених ним витрат, шляхом збільшення частки. Тим більше, що вказані витрати не були погоджені сторонами за умовами Договору про спільну діяльність.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.05.2011 року, виданого виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради на підставі рішення від 06.05.2011 року, ОСОБА_1 є власником будинку, котеджного типу за адресою АДРЕСА_1 нечинна АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2010 року, виданого виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради на підставі рішення від 09.02.2009 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Отже, в порушення умов пунктів 1.2, 2.1, 4.1, 5,1, 5.2, 6.1 відповідач на земельній ділянці площею 0,2540 га. яка належить йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 березня 2004 року, побудував об`єкт нерухомості житловий будинок «А», загальна площа 325,8 кв. м, житлова площа 107. кв. м, літня кухня. «Б», сарай «В», огорожа. № 1-3. вимощення, «І» і оформив право власності на нього та зареєстрував його на своє ім`я без врахування 65 % частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору.

Крім того, пунктом 7.2 даного договору передбачено, що доходи від використання спільного майна розподіляються між сторонами у відповідності з їхніми частками в праві спільної часткової власності.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про порушення відповідачем прав ОСОБА_1 у майні, що є у власності сторін і належить їм на праві спільної часткової власності, а також щодо розподілення між сторонами доходів від використання спільного майна у відповідності з їхніми частками в праві спільної часткової власності.

Позивачка не зможе зареєструвати право власності на виділене майно, оскільки діють попередні реєстрації правоустановчих документів.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, але Відповідач по первісному позову не згодний вирішувати це питання у добровільний спосіб.

Позивачка, ОСОБА_1 має право на виділ у натурі належної їй відповідно до умов договору про сумісну діяльність 65 % частки із майна, що є у спільній частковій власності сторін, яке належить на праві власності ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2010 року, а саме: житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Просить задоволити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених ним вимог.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 вимоги основного позову ОСОБА_1 заперечив, зустрічний позов підтримав, суду пояснив, що дійсно договір про спільну діяльність від 03.06.2006р. був укладений між ним та ОСОБА_1 для досягнення загальної господарської мети, створення, будівництво і введення в експлуатацію будівель і комунікацій „об`єктів будівництва на праві спільної часткової власності з розміром часток : ОСОБА_1 .-65% , а він, ОСОБА_2 - 35 %. В період з 2006 року по 2009 рік здійснювалося спільне фінансування відповідно до умов Договору про спільну діяльність від 03.06.2006р. Але з 01.01.2010р. ОСОБА_1 повністю припинила фінансування їх спільного обєкта. Таким чином з початку 2010 р. і по сьогоднішній день всі витрати по утриманню, обслуговуванню, ремонту та охороні обєкту неслися виключно ним. Крім того, за цей період ним було здійснено значні капіталовкладення в інфраструктуру та наповнення обєкту необхідними товарами та матеріалами такими як: меблі, сантехніка і т.п., що в свою чергу значно збільшило капіталізацію обєкту. На сьогоднішній день фактичні фінансові вкладення в будівництво сторін є 50% на 50% . За домовленістю між ним та ОСОБА_1 , після завершення будівництва, введення обєкта в експлуатацію було покладено на нього. 25.06.2010р. ним було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі рішення сесії Шешорівської сільської ради від 09.02.2009р. на житловий будинок - А загальною площею 325,8 кв.м., літню кухню -Б, сарай - В, огорожу №1-3, вимощення 1 . Основним мотивом таких дій з його сторони було бажання мінімізувати їх витрати на оформлення документів про введення об`єктів в експлуатацію . Так як з наступного року вартість таких послуг зростала в декілька раз .В зв`язку з тим, що було змінено порядок введення у експлуатацію об`єктів нерухомості 24.05.2011р. ОСОБА_1 було оформлено свідоцтво про право власності на підставі рішення сесії Шешорівської сільської ради від 06.05.2011р. , на решту складових об`єкту будівництва : будинок відпочинку А, загальною площею 117,7 кв.м., альтанку Б, байсейн В. Визнаючи право власності за собою на вищезгадані об`єкти будівництва ОСОБА_1 була згідна з таким розподілом об`єктів. В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності та виділити в натурі 65/100 частки житлового будинку , що в АДРЕСА_1 . При цьому , ОСОБА_1 залишає за собою на праві власності будинок відпочинку. Вважає , що такий розподіл об`єктів будівництва є несправедливим та суперечить умовам Договору про спільну діяльність від 03.06.2006 р.

Вищевикладені обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 його прав у майні, що належить сторонам , на праві спільної часткової власності. Відповідно , він також має право на визнання за ним права власності та на виділ в натурі належної йому частки в будинку відпочинку А, альтанці Б , басейні В. А тому вважає, що свідоцтво про право власності, яке оформлене на ім`я ОСОБА_1 24.05.2011р. видане виконкомом Шешорівської сільської ради є недійсним, неправильним та таким, що підлягає до скасування. Відповідно підлягає до скасування і рішення сесії Шешорівської сільської ради Косівського району Івано- Франківської області від 06.05.2011р. про оформлення права власності на будинок котеджного типу побудованого в 2010 році в АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка площею 0,2546 га для ведення особистого селянського господарства , що розташована в с.Шешори Косівського району Івано- Франківської області, на яку ОСОБА_1 просить визнати право власності на 65/100 частки , належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу реєстр.№3075 від 29.12.2003р.. На дану земельну ділянку 11.03.2004 р. виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІФ №007725 на його ім`я. В даному випадку може бути встановлений сервітут на частину його земельної ділянки , де розміщені будівлі та для їх обслуговування. ОСОБА_1 також належить на праві власності земельна ділянка площею 0,3430 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Шешори Косівського району Івано-Франківської області. Дана земельна ділянка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки реєстр.№3100 від 30.12.2003р. та видано 11.03.2004р. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку . На цій земельній ділянці знаходяться об`єкти , які побудовані відповідно до Договору про спільну діяльність від 03.06.2006р. Вважає, що на частину цієї земельної ділянки також необхідно встановити сервітут для обслуговування будівель.

Згода позивачки ОСОБА_1 , як співвласника об`єктів нерухомості на поліпшення майна з 2010 року була висловлена в усній формі шляхом надіслання даних про фактичні витрати у будівництві на ім`я її довірених осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також оформлення нею права власності на нерухоме майно, яке складається з будинку АДРЕСА_5 , загальною пл. 117,7кв.м., альтанки та басейну.

Зокрема за період 2010-2012 рр. ним витрачено кошти в сумі 35380 дол США, що стверджується товарними чеками, документами, які надіслані електронною поштою. Протягом 2013 року він вклав у будівельні роботи на всіх об`єктах кошти в сумі 64290 дол. США, а в 2014 році 17 287 дол. США, а протягом 2015-2016рр.- 7025 дол.США. Сума вкладених ним коштів за період з 2010 року по 2016 рік становить 123 982 дол США, а загальна сума інвестицій становить 268 854 дол США, тобто їх витрати по будівництву (144 875+123 982) є рівними.

В цей період на території 2-х земельних ділянок побудовано тенісний корт, проведено профілювання території, облаштовані 380м. погонних пішохідних доріжок та дренажних систем а також проведено електропостачання будинку.

Таким чином ним здійснено перебудови: сарай під котедж-рецепцію, а літню кухню під котедж-спорт, прибудовано тенісний корт, облаштовано стоянку для автомобілів, які дають право заявляти вимогу про зміну розміру часток відповідно до вкладених коштів а саме по Ѕ частці. Просить в задоволенні основного позову відмовити. Позовні вимоги заявлені ним в збільшеному вигляді задоволити.

Представник відповідача Шешорівської сільської ради, сільський голова Якібчук В.В. вимоги основного та зустрічного позовів заперечив, пояснив, що на підставі договорів купівлі-продажу сторонам в справі як ОСОБА_1 так і ОСОБА_7 було видано державні акти про право власності на земельні ділянки. Пізніше ОСОБА_2 звертався до Шешорівської сільської ради про надання дозволу на проведення будівництва та на підставі рішення Шешорівської сільської ради від 06.07.2006 року замовнику, ОСОБА_2 було надано такий дозвіл. Будівництвом об`єктів нерухомості та введенням їх в експлуатацію займався саме ОСОБА_10 . Які саме умови будівництва цих об`єктів нерухомості були між сторонами, розмір внесених ними на ці потреби коштів та про розмір їх часток йому не відомо.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає вимоги основного та зустрічного позовів такими, що підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного:

Як встановлено в судовому засіданні на задоволення заяви позивачки ОСОБА_1 їй видано виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради рішення від 06.05.2011 р про оформлення права власності на будинок котеджного типу побудованого в 2010 році в АДРЕСА_5 . На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.05.2011 року, за яким остання являється власником будинку, котеджного типу за адресою АДРЕСА_5 , опис об`єкта: будинок відпочинку, А, загальна площа 117,7 кв. м, альтанка Б, басейн, В.

А також на задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 йому видано виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради рішення від 09.02.2009 р про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_6 . На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.06.2010 року, за яким останній є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_6 , опис об`єкта: житловий будинок А, загальна площа 325,8 кв. м, житлова площа 107,0 кв. м, літня кухня, Б, сарай В, огорожа, № 1-3, вимощення, І.

Вказані оспорювані сторонами рішення Шешорівської сільської ради від 09.02.2009 року та від 06.05.2011 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно оформлені обидвома сторонами в порушення умов укладеного між ними договору про сумісну діяльність виходячи із наступного:

між сторонами в справі ОСОБА_11 та ОСОБА_2 було укладено Договір про сумісну діяльність 03.06.2006 року (а.с.12-14 т.1) а 06.03.2009 року укладено доповнення до даного договору (а.с.15 т.1) згідно умов якого сторони по цьому договору, діючи згідно принципам добросусідства, зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль, грошових коштів, земельних ділянок сумісно діяти без створення юридичної особи для досягнення сумісної господарської мети - створення, будівництво і введення в експлуатацію будівель і комунікацій, а саме: котедж І (будинок) загальною площею 364,25 кв. м.; котедж 2 (баня) загальною площею 164,52 кв. м ; котедж 3 (рецепція) загальною плошею 63,1 кв. м; котедж 4 (альтанка) загальною площею 42,8 кв. м. ; котедж 5 (охорона) загальною площею 40,0 кв. м. Басейн 10.0 м х 4.0 м. Об`єкт будівництва розташований на земельній ділянці - 0,5976 га. Сторони створюють майно з метою здійснення, на принципах добросусідства і згідно з законодавством, права спільної часткової власності. Будівлі і комунікації, зазначені в п. 1.1, розташовані по адресу: с. Шешори, Косівський район, Івано-Франківська область на земельних ділянках, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності. Згідно п.2.1 даного Договору, який регулює внески і частки сторін, для досягнення мети договору сторони вносять слідуючі вклади: Сторона 1 ОСОБА_1 : земельна ділянка 0,3430 га, що розташована в с. Шешори Косівський район, Івано-Франківська область, грошові кошти в сумі 360956,83 грн., тобто еквівалент 71476,60 доларів США, що складає 65 % в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору. Сторона 2 ОСОБА_2 : земельна ділянка 0,2546 га, що розташована в с. Шешори Косівський район, Івано-Франківська область, грошові кошти в сумі 194361,37 грн., тобто еквівалент 38487,40 доларів США, що складає 35 % в спільній частковій власності на об`єкт, побудований за результатами виконання даного договору.

За вказаним договором розподіл прибутку за результатами використання об`єкта або у випадку його продажу відбувається наступним чином: сторона 1 ОСОБА_1 - 65 %, сторона 2 - ОСОБА_2 - 35 %.

Згідно протоколу (підсумки 2006, 2007, 2008, 2009 рр.) до договору про сумісну діяльність від 03 червня 2006 року, який відповідно до пункту 5.2 є невід`ємною частиною даного договору, (будівництво об`єкта в с. АДРЕСА_1 -Франківської області, 4 котеджі, альтанка, басейн, огорожа ( ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ) інвестиції сторін в проект на суму 413927 доларів США в частках: ОСОБА_1 (65%, частка 269053 у. о.) фактично внесена сума, еквівалентна -275164 у. о., ОСОБА_2 , (35%, частка 144874 у. о.) фактично внесена сума, еквівалентна 138 763 у.о.

Відповідно до умов пункту 5.1 даного договору будівництво даного об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та оформлення права власності на нього здійснював ОСОБА_2 .

Сторонами в справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оспорюється укладений між ними договір про сумісну діяльність від 03.06.2006 року.

Однак суд звертає увагу, що із врахуванням того, що сторони в справі в порушення умов укладеного між ними ж Договору про сумісну діяльність, оформили право власності на побудовані об`єкти нерухомості, зокрема в цілому на ОСОБА_2 без врахування 65 % частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності та в цілому на ОСОБА_1 без врахування 35 % частки ОСОБА_2 в спільній частковій власності на вказаний об`єкт, що є підставою для скасування оспорюваних сторонами як рішень Шешорівської сільської ради від 09.02.2009 року, та від 06.05.2011 року так і свідоцтв про право власності виданих на ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 про виділення йому в приватну власність Ѕ частини об`єктів нерухомості побудованих на виконання умов Договіру про сумісну діяльність від 03.06.2006 року та вимоги позивачки про визнання за нею права власності на 65/100 частки на спіні об`єкти нерухомості не заслуговують на увагу виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено , що після укладеного між сторонами в справі договору про сумісну діяльність ОСОБА_2 звернувся до Шешорівської сільської ради про надання дозволу на проведення будівництва та на підставі рішення Шешорівської сільської ради від 06.07.2006 року замовнику, ОСОБА_2 було надано такий дозвіл. Проектна документація на будівництво була затверджена районним архітектором та інспекцією ДАБК Івано-Франківської області видано дозвіл № 17/08 від 24.01.2008 року на виконання будівельних робіт.

Фактично будівництвом об`єктів нерухомості, що розміщені на земельних ділянках, які належать на праві власності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 займався виключно ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надав пояснення, що замовником будівельних робіт вказаних об`єктів нерухомостій був саме ОСОБА_4 , який займався організацією робіт пов`язаних із будівництвом. Хто і в якій частині вносив кошти , витрати на цю будову йому не відомо, він виконував замовлення ОСОБА_12 по твиконанню будівельних робіт.

Представник відповідача, сільський голова Шешорівської сільської ради Якібчук В.В. в судовому засіданні стверджував, що саме на задоволення заяви ОСОБА_12 останньому було надано дозвіл рішенням Шешорівської сільської ради на початок будівельних робіт, а також по заяві замовника ОСОБА_12 вказані об`єкти нерухомості вводились в експлуатацію.

Разом із тим сторони в справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечують та не оспорюють умов укладеного між ними договору про сумісну діяльність від 03.06.2016 року а тому підстав для нотаріального посвідчення такого договору не було.

Лише при оформленні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на об`єкти нерухомості вони не дійшли згоди, зокрема щодо належних їм часток, що суперечить умовам укладеного між ними договору про сумісну діяльність від 03.06.2016 року.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 65/100 частки житлових будинків, споруд та приміщень із виділенням в натурі належної їй частки, а також вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 50/100 частки (1/2 частку) житлових будинків, споруд та приміщень, не підлягають до задоволення.

Проведені на задоволення клопотань сторін, в ході судового розгляду, будівельно-технічні експертизи суд не бере до уваги, так як визначені експертами варіанти розподілу спірних об`єктів нерухомості можуть бути враховані тільки після оформлення сторонами права власності на вказані об`єкти.

Суд вважає, що тільки після оформлення всіх відповідних документів на введення об`єктів нерухомості в експлуатацію за погодженням із відповідними службами, сторони мають право звернутися до компетентних органів для вирішення питання щодо оформлення за ними права власності на вказане нерухоме майно, як це передбачено вимогами Цивільного Законодавства.

Оскільки відповідно до вимог ч.2 , 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Для державної реєстрації права власності на новозбудовані об`єкти нерухомості, сторони повинні документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, а також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Якщо частка співвласника у спільній власності визначена, то такий співвласник має право подати, як самостійно заяву про державну реєстрацію прав щодо своєї частки у праві спільної власності, так і спільно з іншими співвласниками заяву про державну реєстрацію прав щодо спільної власності.

У випадку, коли співвласником подається заява про державну реєстрацію прав щодо своєї частки у праві спільної власності, державна реєстрація прав проводиться виключно щодо відповідної частки, тобто запис до Державного реєстру прав вноситься щодо частки у праві спільної часткової власності. При цьому така державна реєстрація прав може бути проведена і з відкриттям розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у спільній власності. В подальшому, при проведенні державної реєстрації прав за заявами інших співвласників такого об`єкта нерухомого майна, новий розділ Державного реєстру прав не відкривається, а до існуючого розділу вносяться записи щодо інших часток у праві спільної часткової власності.

В іншому випадку, коли заява про державну реєстрації прав подається щодо спільної власності в цілому, така державна реєстрація прав може бути проведена як за заявою, поданою усіма співвласниками, тобто з заповненням додатку встановленої форми, так і за заявою, поданою уповноваженою особою таких співвласників (у тому числі такою уповноваженою особою може бути один із співвласників).

Таким чином сторони в справі, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 на виконання умов укладеного між ними договору про сумісну діяльність від 03.06.2006 року, умови якого вони визнають та не заперечують, вправі звернутись до органу місцевого самоврядування для прийняття відповідного рішення та оформлення права власності на належні їм кожному зокрема частки.

Згідно ч.1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За правилами ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ст.358 ЦК України, встановлено, що здійснення права спільної часткової власності, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 вказаної Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Варто зазначити й те, що у відповідності до ч.3 ст.364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Для визначення технічної можливості виділу частки майна у натурі нотаріусу, крім правовстановлювальних (право підтверджувальних) документів, які вимагаються для посвідчення договорів відчуження нерухомості, подається також висновок щодо технічної можливості виділення частки у натурі. Договір про виділ частки має наслідком припинення права спільної часткової власності тільки для того учасника, який реалізував право на виділ.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачу-позивачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2003 року Шешорівською сільською радою видано 11 березня 2004 року Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2546 га, (а.с.22 т.1) що в с.Шешори Косівського району Івано-Франківської області, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 63, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Позивачці-відповідачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2003 року Шешорівською сільською радою видано 11 березня 2004 року Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3430 га, (а.с.23 т.1) що в с.Шешори Косівського району Івано-Франківської області, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 64, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Суд звертає увагу, що сторонами в справі не опорюються договори купівлі-продажу від 29.12.2013 року та від 30.12.2013 року , на підставі яких ними було отримано державні акти на земельні ділянки а тому безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню є позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами :02:001:0495 площею 0.2500 га та :02:001:0536 площею 0.0046 га - власник ОСОБА_2 , які були змінені у зв`язку із зміною цільового призначення землі та заведені у кадастр - за номерами 26:236:888:01:02:001:0223.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України)

Відповідно до ч.2, ч.5 ст.116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Ст. ст. 125, 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При оформленні сторонами в справі як ОСОБА_11 так і ОСОБА_2 документів про офомлення права власності на належні їм земельні ділянки на підставі неопорюваних жодною із сторін, договорів купівлі-продажу, було розрозблено проекти землеустрою, визначено та погоджено межівників, присвоєно кадастрові номера та підстав для скасування реєстрації земельних ділянок немає.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення .

Позивачкою ОСОБА_1 заявлено вимогу про відшкодування понесених нею судових витрат, що складаються із витрат по оплату судового збору, витрат за оплату проведення експертиз, за надання юридичної допомоги та витрат пов`язаних із явкою в судові засідання.

З урахуванням норми ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу сплаченого судового збору між сторонами у спорі, у зв`язку із результатами розгляду, судом не встановлено підстав для стягнення судового збору на користь позивача або відповідача.

Разом із тим суд звертає увагу, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 проведено оплату судового збору в сумі 2756 грн, при подачі заяви про збільшення позовних вимог оплачено ним ще 1600 грн. в той час, як висновком експерта а.с.26 т.3 визначено ринкову вартість будівель та споруд збудованих на земельній ділянці ОСОБА_12 та ОСОБА_14 станом на день проведення експертизи склала 1559965,00 грн . Виходячи із вимог п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9605 грн. Таким чином з ОСОБА_2 слід стягнути недоплачений ним судовий збір в сумі 7785,00 грн.

Що стосується понесених сторонами в справі витрат за проведення експертиз, то такі витрати несли сторони в справі за клопотаннями яких призначались проведення вказаних експертиз та не підлягають до відшкодування.

Відповідно до положень ч.1 ст.138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Слід зазначити, що право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Тому, оскільки як основний так і зустрічний позови задовольняються частково, в рівних частинах, суд не вбачає підстав для відшкодування сторонам понесених ними судових витрат оскільки такі витрат понесла кожна із сторін зокрема.

На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 355-358, 361, 364, 377, 386, 392-393, 509, 526, 530, 626, 629 ЦК України, ст.ст.116, 152 ЗК України, керуючисьст.ст. 263-265, 268 ЦПК України , суд

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Скасувати рішення виконавчого комітету Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області № 12-23/2009 від 09.02.2009 року про передачу у власність ОСОБА_2 житлового будинку в АДРЕСА_6 .

Скасувати свідоцтво серія САС № 650121 від 25.06.2010р. про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради 25.06.2010 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення від 09.02.2009 року № 12-23/2009, на житловий будинок А, загальною площею 325,8 кв.м,, літню кухню Б, сарай В., огорожу № 1-3, вимощення І, що розташовані за адресою АДРЕСА_6 .

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення №11-4/2011 сесії Шешорівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 06.05.2011р. про оформлення права власності на будинок котеджного типу побудованого в 2010 р. в АДРЕСА_2 ) за ОСОБА_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане виконавчим комітетом Шешорівської сільської ради 24.05.2011р. на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Шешорівської сільської ради Косівського району від 06.05.2011р. на будинок котеджного типу А , загальною площею 117,7 кв.м., альтанку Б, басейн В , що в АДРЕСА_5 .

В задоволенні решта позовних вимог відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2 7785,00 грн. недооплаченого судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА6026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя М.І.Крилюк