КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/5471/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області, постановлену суддею Медведським М.Д. 22 серпня 2019 року, по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Києво - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною,

У С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, зацікавлені особи: Києво - Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною.

На обґрунтування скарги вказував, що 20.04.2011 Києво - Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №ГО-299 від 27.10.2008 в сумі 309 265 грн, державного мита у розмірі 1700 грн, витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, витрат на проведення оцінки предмета іпотеки у розмірі 1200 грн та витрат на публікацію оголошення у газеті «Урядовий кур?єр» у розмірі 840 грн. шляхом звернення стягнення на садовий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 53,00 кв.м., та належить на праві власності ОСОБА_6 шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою вартістю 350 051 гривна.

14 вересня 2012 року було відкрито виконавче проваження № 34266534. Впродовж 6 місяців ДВС не було здійснено жодних процесуальних дій для примусового виконання рішення суду.

18.04.2013 виконавче провадження № 34266534 було закрито, оригінал виконавчого листа повернуто стягувачу.

08.10.2013 ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області Федоренко К.В. по виконанню виконавчого листа №2-567/2011 від 15.06.2012 року. Визнано неправомірною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області від 18.04.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №34266534. Зобов?язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво - Святошинського районного управління юстиції Київської області вжити заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок у АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв.м.

Ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08.10.2013 відносно незаконних дій/бездіяльності ДВС виконана не була, а матеріали ВП № 34266534 були втрачені Державною виконавчою службою.

На вимогу стягувачів 8.06.2017 Державна виконавча служба звернулася до суду з клопотанням про видачу дублікатів втрачених виконавчих листів.

3 жовтня 2017 року були видані дублікати виконавчих листів про звернення стягнення на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1

27.04.2018 року відділом Державної виконавчої служби винесено постанову , яким три виконавчі провадження були об`єднані в одне зведене виконавче провадження за № 56430896.

11.06.2018 відділ Державної виконавчої служби направив до Державного підприємства «СЕТАМ» пакет документів щодо примусової реалізації предмету іпотеки садового будинку та шести соток землі під будинком належні іпотекодавцю ОСОБА_6 з прилюдних електронних торгів. Зазначав, що іпотекодавець ОСОБА_6 помер під час розгляду справи Апеляційним судом Київської області у 2012 .

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_6 , в тому числі предмету іпотеки: садового будинку у АДРЕСА_1 , загальною площею 53,0 кв.м. та шести соток землі під будинком, стала його дружина ОСОБА_5 .

Треті Електронні торги за зниженою ціною в системі СЕТАМ було призначено на 19.10.2018 (попередні дві спроби продати майно через Електронні торги не дали результату).

Початкова ціна лоту №303979 станом на 19.10.2018 становила 245 035,70 грн. Відповідно до складеного ДП «СЕТАМ» протоколу №363553 проведення Електронних торгів, треті торги не відбулися у зв?язку з відсутністю допущених учасників торгів. Оскільки вказане нерухоме майно, на яке було звернено стягнення, садовий будинок є предметом іпотеки, то згідно ст. 5 1 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку"».

Державна виконавча служба стягувачів про те, що втретє торги не відбулися, не повідомила.

06.11.2018 стягувачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись із заявою про передачу предмету іпотеки - садовий будинок та шість соток землі під будинком трьом солідарним іпотекодержателям/стягувачам в рахунок заліку задоволення їх вимог, за початковою ціною лоту № 303979 в розмірі 245 035.70 грн. непроданого майна з третьої спроби для подальшої реєстрації права власності на зазначене майно на трьох стягувачів в рівних частинах по 1/3.

23.11.2018 ДВС виготовило два процесуальні документи по ВП №34266534, зокрема, акт про передачу майна в рахунок погашення боргу від 23.11.2018 та постанову про передачу майна в рахунок погашення боргу від 23.11.2018, в яких був зазначений лише один стягувач ОСОБА_3 з трьох заявлених, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно садовий будинок та шість соток землі під будинком за початковою вартістю на момент проведення торгів, яка становила 245030.70 грн

Окрім іншого, в зазначеному акті та в постанові від 23.11.2018 іпотекодавцем помилково зазначено замість належного іпотекодавця ОСОБА_6 та спадкоємця предмету іпотеки на садовий будинок та шість соток землі під будинком ОСОБА_5 , помилково зазначено боржника ОСОБА_4

29.11.2018 Скаржник/Стягувач зареєстрував Скаргу до Управління ДВС відносно протиправних дій та бездіяльності ДВС. 27.12.201 8 в Управлінні ДВС відбулася оперативна нарада стосовно розгляду Скарги Скаржника/Стягувача № 461 8/К-25338/20.4.2 від 17.12.2018, на якій було вирішено скасувати Постанови про закриття «ВП» №34266534; «ВП» № 38716803; «ВП» № 56002946; «ВП» № 56002815; «ВП» № 56430896 та їх відновлення.

5.02.2019 скаржник/стягувач отримав повідомлення ДВС № 56430896/155 від 29.12.2018, з пропозицією залишити нереалізоване з Електронних торгів майно садовий будинок та шість соток землі під будинком за початковою вартістю на момент проведення торгів, яка становила 245035.70 грн згідно вимог ст. 61 Закону за стягувачами.

18.01.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували в ДВС дві окремі заяви про залишення за ними нереалізованого майна: садовий будинок та шість соток землі під будинком. В Заявах про залишення нереалізованого майна від 18.01.2019 стягувачі висунули вимогу до ДВС надати банківські реквізити ДВС та надати розмір внеску (розрахунок внеску) для сплати різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на їх користь, для задоволення вимог іншого солідарного стягувача який, можливо, не виявить бажання залишати його частину нереалізованого майна.

Вказував, що ДВС ігнорує заяви стягувачів стосовно даного виконавчого провадження.

Ухвалою від 14.03.2019 Києво - Святошинського районного суду Київської області, у задоволенні клопотання ДВС про роз?яснення рішення суду та роз?яснення способу його виконання було відмовлено, а отже ДВС на сьогодні, на думку скаржника, не знає як виконати рішення суду.

За наведених обставин, просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896, зобов?язати компетентного державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виготовлення технічної документації на садовий будинок у АДРЕСА_1 , зобов?язати компетентного державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку у АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», - у порядку надходження виконавчих документів на виконання, накласти відповідальність на Управління ДВС, начальника ДВС державний виконавців за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій, в порядку встановленому законом.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Києво - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №56430896.

Зобов`язано компетентного державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №56430896 виконати вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виготовлення технічної документації на садовий будинок у АДРЕСА_2 товаристві « АДРЕСА_1 .

Зобов`язано компетентного державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку у садівницькому товаристві « АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України «Про заставу» та/або Закону України «Про іпотеку»), а в межах однієї черги, визначеної ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

В решті вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвалу було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Закон не розділяє будинок і земельну ділянку, на якій він розташований, при вчиненні реєстраційної дії, а сприймає два об?єкти як одне ціле. Відтак будинок підлягає передачі Стягувачам одночасно разом із земельною ділянкою, на якій він розташований.

Крім того зазначає, що судом не враховано, що рішення суду,яким буде встановлено новий чи змінено попередній спосіб і порядок виконання рішення суду і буде документом, на підставі якого Держреєстратор/Нотаріус вчинять реєстраційну дію, чим виконає рішення суду.

Вказує, що місцевий суд дійшов до помилкового висновку про відмову у стягненні моральної шкоди, не звернувши уваги на позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 20.02.2019 №489/515/17.

Скаржник в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Державний виконавець та інші заінтересовані особи до суду апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу п.1 ч.1 ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст.18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до вимог ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стаття 74 Закону передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом установлено, що в провадженні Києво - Святошинської РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває об?єднане виконавче провадження № 56430896, відкрите на підставі рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області за № 2-567/11 від 20.04.2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №ГО-299 від 27.10.2008 в сумі 309265 грн, сплачене держмито у розмірі 1700 грн, витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 120 грн, витрати на проведення оцінки предмета іпотеки у розмірі 1200 грн та витрати на публікацію оголошення у газеті «Урядовий кур?єр» у розмірі 840 грн. Звернуто стягнення на садовий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 53,00 кв.м., та належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою вартістю 350 051 грн.

Постановою старшого державного виконавця Києво - Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Михайлова Ф.В. про об?єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 27.04.2018 постановлено об?єднати виконавчі провадження за № 38716803, № 56002815, № 56002946 у виконавче провадження № 56430896.

З матеріалів виконавчого провадження за № 56430896 убачається, що згідно постанови старшого державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної О.В. від 28.11.2018, виконавче провадження закінчено. Згідно протоколу за № 363553 проведення електронних торгів - торги не відбулися, у зв?язку із відсутністю допущених учасників торгів. Вказане нерухоме майно є предметом іпотеки. Згідно з ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за стягувачем майна , якщо прилюдні торги не відбулися.

06.11.2018 ОСОБА_3 виявив бажання залишити своє нереалізоване майно, а саме, садовий будинок у АДРЕСА_1 , загальною площею 53,00 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_6 , за початковою вартістю на момент проведення торгів, яка становить 245 035, 70 грн.

Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій виділити в окреме виконавче провадження.

Постановою начальника Києво - Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 27.12. 2018 скасовано винесені державним виконавцем Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною О.В., постанови від 28.11.2018 про закінчення зведеного виконавчого провадження 56430896. Скасовано винесені старшим державним виконавцем Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною О. В. постанову від 23.11.2018 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. Зобов?язано старшого державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріну О.В. направити повідомлення стягувачам виконавчого провадження про вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Києво - Святошинської РВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою від 17.01.2019 про залишення за стягувачем нереалізованого майна, відповідно до якої, він згодний залишити за собою все нереалізоване майно чи його частину, яка залишиться після волевиявлення з цього приводу інших солідарних стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і яка не може бути меншою 1/3 всього майна, оскільки солідарних стягувачів за рішенням суду троє. Стягувач ОСОБА_1 надає свою згоду внести на відповідний рахунок органу ДВС різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь для задоволення вимог інших солідарних стягувачів, які не виявляють бажання залишати їхню частину нереалізованого майна.

З аналогічною заявою 17.01.2019 до Києво - Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області звернувся ОСОБА_3 про залишення за ним нереалізованого майна в рахунок погашення боргу за рішенням суду.

Згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» від 18.06.2018 за № 351, яка надана старшому державному виконавцю Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріній О.В. убачається, що об?єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 КП Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області», повідомляє, що згідно записів реєстрових книг право власності зареєстроване за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради на підставі рішення від 18.06. 2002 № 147/4 зареєстровано у БТІ 04.07.2002 під реєстраційним № 457 в книзі 20. Інвентаризаційна справа на вищевказаний будинок в архіві БТІ не знайдена, для отримання технічних показників об?єкту нерухомого майна (технічного паспорту) рекомендовано замовити технічну інвентаризацію садового будинку.

Судом установлено, що державним виконавцем в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» вчинено протиправну бездіяльність, оскільки не виготовлено технічну документацію на предмет іпотеки, яка відсутня згідно листа БТІ, при зверненні стягнення, відтак суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про зобов?язання державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні № 56430896 виконати вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виготовлення технічної документації на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено що після скасування Постановою начальника Києво - Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Кравчука М.В. про результати перевірки законності виконавчого провадження» від 27.12.2018, винесених старшим державним виконавцем Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріною О. В., постанови від 23.11.2018 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в межах зведеного виконавчого провадження № 56430896 з примусового виконання виконавчих листів № 2-567/11 виданих 15.06.2012, 03.10.2017 Києво - Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , компетентним державним виконавцем протиправно не здійснено дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо передачі предмета іпотеки стягувачам. Відтак суд обґрунтовано зобов?язав державного виконавця Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області у ВП № 56430896 виконати вимоги ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом здійснення всіх необхідних дій для передачі нереалізованого майна, а саме: садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_1 та іншим стягувачам, в порядку черговості, передбаченої ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Окремо судом зазначено, що вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» щодо одночасного звернення стягнення на земельну ділянку при зверненні стягнення на будинок є загальною нормою та може бути застосована до правовідносин із звернення стягнення на предмет іпотеки з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого стягнення звертається на предмет іпотеки. В той же час, предметом іпотеки згідно судового рішення є лише житловий будинок. Питання належності земельної ділянки до предмету іпотеки у разі відсутності посилання на таких факт в судовому рішенні, що перебуває на виконанні, не входить до компетенції державного виконавця, відтак державний виконавець правомірно не звертав стягнення на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки вказані дії призведуть до фактичної зміни рішення суду, яке перебуває на примусовому виконанні.

Посилання апелянта на ту обставину, що бездіяльність державного виконавця продовжується більше восьми років, не може бути прийнято до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що у 2012 році до виконавчої служби із виконавчим листом зверталася лише ОСОБА_2 , у 2013 році судом було визнано дії державного виконавця неправомірними, а тому дії державної виконавчої служби у зазначений період , тобто до 2013 року , перегляду не підлягають, оскільки вже були предметом розгляду в суді.

Зведене виконавче провадження було зареєстроване у квітні 2018 року. Протягом 2018 року державною виконавчою службою були підготовлені документи та тричі проведені прилюдні торги, які визнані такими, що не відбулися.

У січні 2019 року стягувачі звернулися до державного виконавця із заявою про передачу їм нереалізованого з прилюдних торгів майна в рахунок погашення боргу.

Порядок передачі майна , що перебувало в іпотеці у стягувачів та не реалізоване з прилюдних торгів, визначено рішенням суду, Законом України «Про виконавче провадження», на підставі якого повинен діяти державний виконавець.

Судом першої інстанції в цій частині задоволено вимоги скаржника, визнано бездіяльність державного виконавця протиправною та зобов`язано його вчинити виконавчі дії з передачі майна стягувачам.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта в тій частині, що суд першої інстанції при розгляді скарги на дії державного виконавця не вирішив питання щодо земельної ділянки, на якій розташований будинок, що перебуває в іпотеці.

Вирішення зазначеного питання виходить за межі скарги на дії державного виконавця та повинно бути вирішено іншим шляхом, оскільки в рішенні суду , яке перебуває на виконанні , на зазначену земельну ділянку не було звернуто стягнення .

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :