Провадження №22-ц/812/545/19
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Цуркан І.І.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, заявлене при розгляді цивільної справи №487/2628/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на рішення, яке постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Нікітіна Дмитра Геннадійовича о 09 годині у приміщенні цього суду 13 грудня 2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 р. Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», Банк), правонаступником якого є Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «АКЦЕНТ-БАНК»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договору № б/н від 10 червня 2011 р., укладеного між Банком та ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 24 березня 2016 р. утворилась заборгованість по сплаті кредиту у загальному розмірі 18103 грн. 70 коп., з яких 2339 грн. 81 коп. - заборгованість за кредитом, 12125 грн. 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2300 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи (фіксована частина) - 500 грн. та (процентна складова) - 838 грн. 27 коп., позивач просив стягнути зазначену заборгованість, а також судові витрати в розмірі 1378 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2016 р. позов Банку задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором №б/н від 10 червня 2011 р. у сумі 18103 грн. 89 коп. та судові витрати з оплати судового збору в сумі 1378 грн.

Ухвалою того ж суду від 02 жовтня 2018 р. вказане заочне рішення за заявою ОСОБА_2 скасовано.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 р. в задоволенні позову Банку відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка оформлювалася одночасно з видачею позивачем відповідачу зарплатної картки та кредитної картки. Встановлено та підтверджено, що в Анкеті-заяві є єдина умова (притаманна договору) - це бажаний кредитний ліміт - 5000 грн. Будь-яких інших умов, в тому числі істотних, які є притаманними договору, в даній Анкеті-заяві не вказані.

Згідно розрахунку, який надав позивач, не зрозуміло, коли були повернуті кошти, якими користувався відповідач по кредитній картці. Стосовно нарахованих процентів, штрафних санкцій, відповідач такі умови з банком в установленому порядку не погоджував, не підписував, про що свідчить відсутність підписаних позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, а зазначення в анкеті-заяві про ознайомлення з Умовами та Правилами не підтверджує їх погодження сторонами, а тому суд дійшов висновку про відсутність обов'язку їх сплати. Суд звернув увагу і на те, що позивачем за весь період розгляду справи в суді постійно автоматично списувалися грошові кошти на погашення визначеного ними боргу з зарплатної картки відповідача в значних розмірах, але до справи не було надано виписки по рахунку заборгованості.

В апеляційній скарзі Банк вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального й просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково посилався на відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, оскільки в анкеті-заяві останній підтвердив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами та Правилами та зобов'язався в подальшому регулярно знайомитися із змінами до них, викладеними на сайті Банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитом, що також свідчить про ознайомлення з Умовами та Правилами та погодження з ними. Станом на час укладення договору відповідачу в письмовому вигляді на виконання Закону України «Про захист прав споживачів» надано усю необхідну інформацію. Не зрозумілою є відмова у стягненні заборгованості за тілом кредиту та зазначення про введення відповідача в оману, оскільки останнє не підтверджено жодним доказом та відповідач з таким позовом до суду не звертався, а заборгованість за тілом кредиту має бути все одно стягнута на користь Банку. Також в будь-якому випадку позичальник на підставі положень ст. 1048 ЦК України повинен сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, посилаючись на отримання ОСОБА_2 на підставі укладеного 10 червня 2011 р. договору, кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту на платіжку картку на умовах строковості та оплатності, зокрема, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та неналежне виконання відповідачем зобов'язань із повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, просив про стягнення заборгованості.

Суд, вирішуючи спір не звернув увагу, що у наданих позивачем доказах відсутні в повному обсязі дозволи та ліцензії (із додатками), які надають право на здійснення кредитних операцій, відомості щодо отримання відповідачем кредитної картки (кредитних карток) та щодо строку їх дії, належне оформлений витяг по особовому (картковому рахунку) з відображенням руху коштів, тоді як відповідач не визнає позовні вимоги і ці відомості мають суттєве значення для з'ясування обставин справи щодо отримання та користування відповідачем кредитними коштами, розрахунку заборгованості та його обґрунтованості, строку дії договору, що входить до предмету доказування по спорах про стягнення кредитної заборгованості.

Ненадання позивачем таких доказів викликає сумніви у добросовісному здійсненні позивачем їхніх процесуальних прав.

Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи викладені вимоги закону, обставини справи, з метою виконання вимог цивільного процесуального законодавства, усунення суду першої інстанції від повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність витребувати від АТ «АКЦЕНТ-БАНК» наступні докази: відомостей щодо отримання ОСОБА_2 на підставі поданої 10 червня 2011 р. анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг кредитних карток та строку їх дії, оформлену відповідно до діючого законодавства виписку по особовому рахунку (картковим рахункам) ОСОБА_2, дозволи, ліцензії із додатками на право ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на здійснення операції із надання кредитів фізичним особам на день укладання договору з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 81, 83, 367 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Витребувати від Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» відомості щодо отримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на підставі поданої 10 червня 2011 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг кредитних карток та строку їх дії, оформлену відповідно до діючого законодавства виписку по особовому рахунку (картковим рахункам) ОСОБА_2, дозволи, ліцензії із додатками на право ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на здійснення операції із надання кредитів фізичним особам на день укладання договору з ОСОБА_2.

Зазначені відомості надати до апеляційного суду терміново, але не пізніше 22 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді:

______________________________________________

Повний текст ухвали складений 02 квітня 2019 року