Єдиний унікальний номер 741/1942/18
Провадження № 2/741/306/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 18 квітня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області (далі - позивач) в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус матері одиначки та отримує державну соціальну допомогу. 21 грудня 2018 року сільським головою ОСОБА_3 разом із депутатом сільської ради ОСОБА_4 та начальником служби у справах дітей Носівської РДА Романець О.М. було проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_5 . На момент обстеження малолітня ОСОБА_1 перебувала у брудному одязі, постільна білизна була брудною, у будинку не прибрано та холодно, запас продуктів харчування відсутній, ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю рішенням виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 25 від 21 грудня 2018 року малолітню ОСОБА_1 було негайно відібрано у ОСОБА_2 і влаштовано до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Питання неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків неодноразово було предметом розгляду на опікунській раді при виконкомі Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, але не зважаючи на це вона (відповідач) не забезпечила належних умов для проживання малолітньої дочки, не проявляє материнської турботи та піклування за дочкою, не утримує її та не спілкується в достатньому обсязі. Орган опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_1 .

Позивач просив:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- накласти заборону на відчуження земельної ділянки площею 0,54 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти.

У судове засідання представник служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки відсутні підстави для його відкладення або оголошення перерви.

Суд розглядає справу в загальному порядку, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 9).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У судовому засіданні встановлено, що 19 листопада та 21 грудня 2018 року під час проведення обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , яка фактично проживає в АДРЕСА_2 , було виявлено, що житловий будинок перебуває у аварійному стані, потребує капітального ремонт, має пічне опалення, у будинку брудно, постільна білизна брудна, продукти харчування відсутні, запас дров не достатній. На момент проведення обстежень ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її поведінка була неадекватною, остання на зауваження не реагувала. З ОСОБА_2 було проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання (а.с. 10; 11).

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2018 року виконавчий комітет Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області прийняв рішення під № 25 про негайне відібрання у ОСОБА_2 її малолітньої дочки ОСОБА_6 , передання її службі у справах дітей Носівської районної державної адміністрації, затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх дочки ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5; 6).

У судовому засіданні встановлено, що 7 лютого 2019 року в черговий раз було проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , у ході якого встановлено, що умови проживання фактично не покращилися, що підтверджується відповідним актом (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що за період перебування ОСОБА_1 у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей, а саме з 21 грудня 2018 року і по 7 лютого 2019 року, ОСОБА_2 відвідувала дочку лише один раз - 28 грудня 2018 року. Школу батьківського всеобучу не відвідувала жодного разу, на індивідуальній консультації психолога була лише один раз, що підтверджується копією повідомлення Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей № 145/01-13 від 7 лютого 2019 року (а.с. 19).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дочки ОСОБА_6 , а тому є законні підстави для позбавлення її батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження земельної ділянки, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 248 СК України встановлено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Частиною 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» встановлено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

У матеріалах справи відсутні докази того, що земельна ділянка площею 0,54 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , належить відповідачу, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Ураховуючи те, що позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 28 грудня 2018 року та те, що позов задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 164, 166 СК України, ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов органу опіки та піклування Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , щодо дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 05, зроблений 5 грудня 2007 року виконкомом Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

У задоволенні позовної вимоги про накладення заборони на відчуження земельної ділянки - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв