КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №358/1587/17 головуючий у І інстанції:Дубановська І.Д.
провадження 22-ц/824/2746/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача Сліпченка О.І., суддів Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Київського обласного центру зайнятості на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року у справі за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2, третя особа: Інститут підготовки кадрів Державної служби зайнятості України про стягнення вартості навчання,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року Київський обласний центр зайнятості звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що Інститутом підготовки кадрів Державної служби зайнятості України за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття здійснено підготовку ОСОБА_2 за напрямом «психологія». Відповідно до умов тристороннього Договору укладеного між ним, інститутом, ОСОБА_2, остання зобов'язалась відшкодувати вартість навчання у випадку відмови від роботи в органах державної виконавчої служби зайнятості після закінчення навчання. Незважаючи на вказане, на лист з пропозицією з'явитися з метою вирішення подальшого працевлаштування, ОСОБА_2 не відреагувала.

В зв'язку із вищезазначеним, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського обласного центру зайнятості кошти за навчання у сумі 17 800 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що місцевий суд не врахував того, що у відповідності до укладеного договору ОСОБА_2 зобов'язувалась прибути після закінчення навчання та відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років. Зауважує, що стороною позивача вживались всі необхідні та можливі заходи щодо правомірного, неухильного виконання зобов'язань.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

Позивачем в апеляційній скарзі заявлене клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю представника Київського ОЦЗ, разом із тим, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, і позивачем в клопотанні про виклик сторін не зазначено причин необхідності їх виклику, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів які б підтверджували, що ОСОБА_2 була запропонована посада за отриманим фахом, яка в свою чергу стверджувала, що зверталась до центру зайнятості, щодо ї працевлаштування.

З таким висновком, апеляційний суд погодитись не може з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 серпня 2010 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Київським обласним центром зайнятості та ОСОБА_2 укладений Договір про підготовку фахівця з вищою освітою та його подальше працевлаштування в органах державної служби зайнятості № ПБ/10/07 (далі - Договір) (а.с.5-7).

За умовами вказаного Договору сторони погодились, що його предметом є підготовка за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття фахівця з вищою освітою та його подальше працевлаштування в органах державної служби зайнятості (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору підготовка ОСОБА_2 здійснюється в галузі знань - соціально-політичні науки, напрямку підготовки - психологія, освітньо-кваліфікаційного рівня - бакалавр, заочна форма навчання.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що після успішного закінчення навчання і отримання документу про вищу освіту державного зразка центр зайнятості зобов'язався надати можливість працевлаштуватися в державній службі зайнятості (переважно за отриманим фахом) на строк не менше ніж три роки.

Відповідно п. 4.4 Договору ОСОБА_2 зобов'язалась прибути після закінчення навчання в інституті в центр зайнятості та відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років.

Відповідно до п. 5.2 Договору ОСОБА_2 відшкодовує Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вартість навчання та компенсує всі інші витрати, пов'язані з її навчанням у випадку відмови після закінчення навчання в ІПК ДСЗУ від роботи в органах державної служби зайнятості України.

25 серпня 2010 року згідно Наказу Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України № 214 ОСОБА_2 зараховано студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямом психологія (соціальних комунікацій)(а.с.8).

21 листопада 2014 року згідно Наказу Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України № 300 ОСОБА_2 присвоєно звання «бакалавр психології» та відраховано із складу студентів інституту (а.с.10).

16червня 2015 року ОСОБА_2 направлено лист Київського обласного центру зайнятості № 1864/08/12-15 з проханням з'явитись до 03.07.2015 року для вирішення питання з працевлаштуванням (а.с.12).

26 листопада 2015 року ОСОБА_2 направлено претензію Київського обласного центру зайнятості № 3882/09/12-15 з вимогою сплатити вартість її навчання в розмірі 17 800 грн.(а.с.15-16).

12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 направлено претензію Київського обласного центру зайнятості № 2885/09/9-17 з вимогою сплатити вартість її навчання в розмірі 17 800 грн.(а.с.17-18).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції не врахував, що укладеним між сторонами договором передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язана прибути після закінчення навчання в центр зайнятості та відпрацювати в державній службі.

Крім того, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 направлялось прохання з'явитись до Київського обласного центру зайнятості для вирішення вказаного питання на адресу, яка була зазначена в договорі.

Доказів, які б підтверджували звернення ОСОБА_2 до центру зайнятості по питанню подальшого працевлаштування, як це передбачено укладеним договором, матеріали справи не містять.

В зв'язку з неявкою відповідача для вирішення питання працевлаштування, Київський обласний центр зайнятості направляв претензії про повернення вартості навчання.

Вартість за весь строк навчання ОСОБА_2 за напрямом підготовки «Психологія» складала 17 800 грн. (а.с. 14).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь Київського обласного центру зайнятості кошти за навчання у сумі 17 800 грн., оскільки відповідачем порушено зобов'язання за Договором про підготовку фахівця з вищою освітою та його подальше працевлаштування в органах державної служби зайнятості від 25 серпня 2010 року, з огляду на відмову після закінчення навчання від роботи в органах державної служби зайнятості України (п. 5.2.2 Договору), наслідком чого є відшкодування відповідачем Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вартості навчання та компенсація всіх інших витрат, пов'язаних із навчанням. При цьому відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відшкодування досліджуваної у даному провадженні матеріальної шкоди у добровільному порядку.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновкам, викладених у рішенні суду дійсним обставинам справи та порушенню норм процесуального права та неправильному застосування норм матеріального права, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 400,00 грн.

Керуючись ст. 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київського обласного центру зайнятості - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Київського обласного центру зайнятостізадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Київського обласного центру зайнятості() кошти за навчання у сумі 17 800(сімнадцять тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Київського обласного центру зайнятості() судовий збір у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: