Ухвала

Іменем України

22 березня 2019 року

м. Київ

справа № 412/15902/2012

провадження № 61-5084 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Аста» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Аста» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви ТОВ «Аста» посилалось на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Платинум Банк» задоволено та стягнуто з

ОСОБА_4 за кредитним договором від 08 лютого 2008 року заборгованість у сумі 2 223 176,39 грн, звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 70,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4 шляхом реалізації з публічних торгів.

26 грудня 2017 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Аста» укладено договір про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги, згідно якого відступлені права вимоги за кредитним договором від 08 лютого 2008 року, укладеним між ЗАТ «Хоум Кредит Банк» та ОСОБА_4, а також відступлено право вимоги за договором поруки від 08 лютого 2008 року, укладеного між ЗАТ «Хоум Кредит Банк» та ОСОБА_4,

ОСОБА_6

Крім цього, 26 грудня 2017 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Аста» укладено договір про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги до іпотекодавця за іпотечним договором від 08 лютого 2008 року, включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржника або які зобов'язані виконати обов'язки боржника за іпотечним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

У зв'язку із вищевикладеним ТОВ «Аста» просило замінити сторону - стягувача, до якого перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами у виконавчому провадженні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня

2018 року заяву ТОВ «Аста» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача з

ПАТ «Платинум Банк» на його правонаступника - ТОВ «Аста».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року залишено без змін.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуванні судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п'ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті

512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076 св 18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву ТОВ «Аста», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що ТОВ «Аста»набуло всіх прав кредитора ПАТ «Платинум Банк», у тому числі на отримання виконання зобов'язань за кредитними договорами, договорами забезпечення, зокрема, щодо боржника ОСОБА_4, товариство набуло також прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті

15 Закону України «Про виконавче провадження».

Твердження ОСОБА_4 про неврахування судами клопотання про зупинення провадження у справі № 412/15902/12 до набрання законної сили рішення у справі № 199/168/18, на правильність висновків судів не впливають, оскільки предметом перегляду у цій справі є вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні. При цьому у справі №412/15902/12, про зупинення провадження в якій просив заявник, вже ухвалено по суті рішення, яке набрало законної сили, що свідчить про вирішення судом цього спору.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 24 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 06 лютого 2019 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Аста» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк