Єдиний унікальний номер 725/999/19
Номер провадження 2/725/145/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.

за участю представника позивачки адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визначення часток у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток у спільному майні.

Посилалась на те, що їй, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці.

14 травня 2018 року померла її матір ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 1/4 частини вказаного нерухомого майна.

У визначений законом термін вона, як спадкоємиця за заповітом, звернулася до державного нотаріуса Першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак державним нотаріусом 08 лютого 2019 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки частка ОСОБА_4 (покійної матері) у спільній сумісній власності не визначена.

Просила позов задовольнити та визначити, що частки співвласників: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та її у житловому будинку з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці є рівними та становлять по 1/4 частки кожного.

Під час розгляду справи представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позов підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини.

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

21 березня 2019 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява, у якій він позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Крім того, просив розгляд справи провести у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволення, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 02 грудня 1996 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та в той час неповнолітній ОСОБА_6 набули право спільної сумісної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці. Вказане підтверджується договором міни квартир, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації (а.с.11-12).

08 лютого 2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області позивачці після смерті батька ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці (а.с.13).

Таким чином, ОСОБА_2 є власником 1/4 частки вказаного нерухомого майна. Однак решта 3/4 частки залишились у спільній сумісній власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).

Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). Вказаний правочин укладається усіма співвласниками та посвідчується нотаріусом за їх обовязкової присутності.

Однак укласти договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, на даний час немає можливості, оскільки 14 травня 2018 року ОСОБА_4 померла (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 зробила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла дочці позивачці ОСОБА_2 (а.с.14).

09 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 08 лютого 2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спадкодавця у житловому будинку з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі в м.Чернівці.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, 08 лютого 2019 року державним нотаріусом ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки частка спадкодавця ОСОБА_4 разом із іншими співвласниками у спільній сумісній власності - житловому будинку №2, не визначена (а.с.15-16).

У звязку із цим, позивачка звернулася до суду із позовом про визначення часток у спільному майні за кожним співвласником, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та нею по 1/4 вказаного нерухомого майна.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи норми чинного законодавства, що було вище наведено судом, а також виходячи із фактичних обставин справи, вказані позовні вимоги є обґрунтованими та суд вважає за можливе та необхідне визнати за кожним із співвласників (ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_2К.) по 1/4 частки у спільному майні.

Втім, суд вважає безпідставною вимогу щодо визначення за покійним батьком позивачки ОСОБА_5 1/4 частки у спільній сумісній власності.

При цьому суд виходить з наступного:

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 лютого 2019 року, позивачці ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, на праві спільної часткової власності належить ј частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі в м.Чернівці (а.с.23-25).

Таким чином, за ОСОБА_5 визначено частку у спільній сумісній власності, яку успадкувала після його смерті дочка ОСОБА_2, а тому підстав для її повторного виділення судом немає.

Крім того, чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України).

Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно слід припинити.

Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.16, 319, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частки ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП невідомий, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_4, яка померла 14 травня 2018 року у праві спільної сумісної власності - житловому будинку з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці є рівними та становлять по 1/4 частки кожного.

Право спільної сумісної власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами №2 по вул.Ш.Руставелі у м.Чернівці припинити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич