УХВАЛА

06 лютого 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, здійснити перерахунок аліментів на особисті рахунки дітей у ПАТ «Ощадбанк», зобовязання відповідача зробити грошовий внесок в розвиток дітей в розмірі отриманих аліментів на весь період, який підтвердити документально, на час вирішення питання про зменшення розміру аліментів припинити їх примусове стягнення, зобовязання відповідача влаштуватись на роботу

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, здійснити перерахунок аліментів на особисті рахунки дітей у ПАТ «Ощадбанк», зобовязання відповідача зробити грошовий внесок в розвиток дітей в розмірі отриманих аліментів на весь період, який підтвердити документально, на час вирішення питання про зменшення розміру аліментів припинити їх примусове стягнення, зобовязання відповідача влаштуватись на роботу.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

До відкриття провадження в справі позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді з підстав того, що суддя виносила рішення по справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів, небажання судді через гендерну «солідарність» та особисті переконання справедливо, неупереджено, своєчасно розглядати справу та виносити законне рішення відповідно до норм цивільного судочинства, зацікавленість суду на користь відповідача, порушення суддею Конвенції з прав людини щодо належного та компетентного судового розгляду.

Суд, перевіривши доводи позивача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у звязку із наступним.

У відповідності до вимог до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції , не може брати участь у розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції , а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддею Салоїд Н.М. ухвалювалось судове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів, тому на думку позивача ОСОБА_1 не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) викликає сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно ч. 3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід (ст.252 ЦПК).

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву, до такого висновку прийшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Газета Україна-Центр проти України» від 15 липня 2010 року.

Разом з тим, мотиви з яких заявлений ОСОБА_1 відвід головуючій судді Салоїд Н.М. є безпідставним, голослівним та необґрунтованим і підстави заявленого відводу не викликають сумніву в обєктивності та неупередженості судді при вирішенні даного спору.

В даному випадку, посилання відповідача ОСОБА_1 на зазначену вище норму Закону є безпідставною, так як розгляд справи проводиться вперше, а твердження про розгляд справи повторно є хибними, так як винесення судового рішення є розглядом справи з іншими позовними вимогами, тобто стягнення аліментів.

Тому такі посилання щодо заявленого відводу не є підставою для відводу судді.

Оскільки у заяві про відвід судді не наведено інших обставин для відводу, передбачених ст. ст.36, 37 ЦПК України, то суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно вимог ч 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Салоїд Н.М. передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 39, 40, 41, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Салоїд Н.М. передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :