Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 274/2439/16-ц

провадження № 61-26845св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі - Бердичівська міська рада Житомирської області, ОСОБА_3, виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Бердичівської міської ради Житомирської області на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року у складі судді Щербака Д. С. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року у складі колегії суддів:Борисюка Р. М., Галацевич О. М., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації договору оренди та скасування реєстрації права власності.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з договором купівлі-продажу незавершеного будівництва від 04 квітня 2014 року вона набула у власність незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1. Виконана робота по відношенню до незавершеного будівництвом будинку становила на момент придбання 7 %. Відповідно до пункту 1 цього договору купівлі-продажу об'єкт незавершеного будівництва знаходиться на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0599 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Набуте речове право вона зареєструвала

у встановленому законом порядку. Проте їй стало відомо, що рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області № 914 від 26 вересня

2014 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення

в оренду ОСОБА_3 вищевказаної земельної ділянки та передати її

в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності на 3 роки. На підставі вказаного рішення 14 жовтня 2014 року між Бердичівською міською радою Житомирської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди, який зареєстрований реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області.

Крім того зазначала, що ОСОБА_3 неправомірно зареєстрував право власності на належний їй об'єкт незавершеного будівництва, при цьому зазначала, що її право власності зареєстровано у встановленому порядку та нікому не передавалось.

Вважала, що порушене її право власності на об'єкт незавершеного будівництва та право користування земельною ділянкою, на якій він знаходиться.

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_2 просила суд незаконним та скасувати рішення Бердичівської міської ради Житомрської області № 914 від 26 вересня 2014 року, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, скасувати реєстрацію договору оренди земельної ділянки та скасувати реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області

від 16 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 26 вересня 2014 рокуза № 914, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передано її в оренду для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності на 3 роки.

Визнано договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 14 жовтня 2014 року між Бердичівською міською радою Житомирської області та ОСОБА_3недійсним.

Скасовано реєстрацію указаного договору оренди земельної ділянки. Скасовано реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, житлового будинку, готовністю 11 %, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_3 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки на момент надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки згідно рішення Бердичівської міської ради від 29 квітня 2014 року № 834, розроблення такого проекту, його затвердження, укладання договору оренди землі, його реєстрації, реєстрації права власності за ОСОБА_3 права власності на об'єкт незавершеного будівництва, позивач мала належним чином зареєстроване право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок та право користування земельною ділянкою, що не спростовано відповідачами та підтверджується належними та допустимими доказами. При цьому судом зазначено, що відсутність

у Національній кадастровій системі відомостей про спірну земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 не може бути підставою для позбавлення її права власності на незавершений будівництвом житловий будинок та права користування земельної ділянки на якій він розташований, тому позов ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року апеляційну скаргу Бердичівської міської ради Житомирської області відхилено. РішенняБердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 дійшов правильного висновку про те, що на момент надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки згідно рішення Бердичівської міської ради від 29 квітня 2014 року

№ 834, розроблення такого проекту, його затвердження, укладання договору оренди землі, його реєстрації, реєстрації права власності за

ОСОБА_3 права власності на об'єкт незавершеного будівництва, позивач мала належним чином зареєстроване право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок та право користування земельною ділянкою. Крім того позивач отримала право користування земельною ділянкою на умовах, встановлених для попередніх власників.

А тому рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області

від 26 вересня 2014 року № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам» порушено права позивача є незаконним і підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційнійскарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Бердичівська міська рада Житомирської області,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу 274/2439/16-ц

з Бердичівського районного суду Житомирської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не встановили належним чином обставин справи та не взяли до уваги те, що на час прийняття рішення Бердичівською міською радою Житомирської області від 26 вересня

2014 року № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам» та здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 документів, що посвідчують право на вказану земельну ділянку за іншою особою, крім територіальної громади в особі Бердичівської міської ради Житомирської області не обліковувалось.

ОСОБА_2 під час розгляду справи не надала доказів того, що незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 7 % набутий на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, розташовувався на земельній ділянці, яка перебувала в оренді у ОСОБА_3

Договором купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку № АДРЕСА_1 було передбачено, що питання приватизації купівлі, або довгострокової оренди земельної ділянки, на якій знаходиться майно, що відчужується, вирішується новим власником у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Таким чином судами попередніх інстанцій не враховано те, що неможливо встановити фактичне місце розташування незавершеного будівництва та земельної ділянки, про яку в позові зазначала ОСОБА_2 Земельна ділянка в рішенні має кадастровий номер внесений в реєстр, а земельна ділянка зазначена у договорі купівлі-продажу не ідентифікована у Державному земельному кадастрі та зазначена, як неприватизована ОСОБА_2, площа та кадастрові номери земельних ділянок в договорі купівлі-продажу

від 14 квітня 2014 року та у рішенні Бердичівської міської ради Житомирської області від 26 вересня 2014 року № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам»різні.

Заперечення позивача на касаційну скаргу

20 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_2 на касаційну скаргу, в якому вона зазначала, що відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу незавершеногобудівництвом будинку

від 04 квітня 2014 року питання приватизації, купівлі або довгострокової оренди земельної ділянки, на якій знаходиться майно, що відчужується, вирішується новим власником у порядку, передбаченому чинним законодавством. Проте зазначала, що вона позбавлена можливості документально оформити та зареєструвати речові права на земельну ділянку під забудовою, оскільки на вказану земельну ділянку 08 листопада

2014 року зареєстровано право оренди за ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року № 200, який укладено на підставі рішення Бердичівської міської ради Житомирської області

від 26 вересня 2014 року № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам».

Просила касаційну скаргу Бердичівської міської ради Житомирської області відхилити та залишити в силі оскаржувані судові рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 21 червня 1990 року № 331 ОСОБА_4 надано у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва земельну ділянку з земель міської забудови по АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 12 липня 1990 року, який укладено між виконавчим комітетом Бердичівської міської ради та ОСОБА_4, останній передано вказану земельну ділянку (а.с. 22, 24).

На підставі дозволу від 19 грудня 1990 року ОСОБА_4 наданий дозвіл на здійснення будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями на земельній ділянці по

АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Згідно витягу з рішення Бердичівської міської ради від 25 лютого 2010 року № 857 ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для складання державних актів на право власності на земельну ділянку та договорів оренди на землю громадянам міста (а.с. 148-149, 159-160).

Земельній ділянці площею 0,0599 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 27).

Відповідно до довідки архівного відділу Бердичівської міської ради Житомирської області від 12 жовтня 2016 № 84/06-05 відомостей про скасування рішення Бердичівської міської ради Житомирської області

від 25 лютого 2010 року № 857 не скасовано (а.с. 157).

Згідно з довідкою комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 269 від 16 лютого 2010 року за

ОСОБА_4 зареєстровано право власності на незавершене будівництво, готовністю 7 % за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно до довідки Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 11 січня 2010 року

№ 42/10/1701 власником земельної ділянки є ОСОБА_4, заборгованості зі сплати земельного податку не має (а.с.61).

06 березня 2010 року ОСОБА_4 відчужила на підставі договору дарування на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказаний об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно договору купівлі-продажу від 04 квітня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передали у власність ОСОБА_7 незавершений будівництвом будинок № АДРЕСА_1. Готовність незавершеного будівництвом будинку складає 7 %

(а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 квітня 2014 року державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, готовністю

7 %, об'єкт житлової нерухомості, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 здійснено за ОСОБА_7 (а.с. 11).

Прізвище позивача «Пшенична» після державної реєстрації шлюбу змінено на «Новак» (а.с. 28).

Згідно пункту 1 договору купівлі-продажу від 04 квітня 2014 року питання приватизації, купівлі або довгострокової оренди земельної ділянки, на якій знаходиться майно, що відчужується, вирішується новим власником у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 10).

Згідно пункту 40 рішення Бердичівської міської ради від 26 вересня

2014 року № 914 «Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам» ОСОБА_3 передано в оренду на 3 роки земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель

і споруд площею 591 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, кадастровий номер -НОМЕР_2.

Відповідно договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року Бердичівська міська рада Житомирської області передала, а ОСОБА_3 прийняв

у строкове платне користування спірну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки зареєстровано за відповідачем 08листопада 2014 року (а.с. 20, 143-144).

Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «БТІ Центр»

від 13 січня 2015 року будівництво спірного житлового будинку

є незавершеним та має 11 % готовності (а.с. 141).

21 січня 2015 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на незавершене будівництво житлового будинку, готовністю 11 % за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки відділу Держкомзему у м. Бердичеві Житомирської області від 05 березня 2010 року № 108, земельній ділянці за адресою:

АДРЕСА_1, площею 0,0599 га, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 27).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Бердичівської міської ради Житомирської області

не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частина четверта статті 334 ЦК України передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до вимог частини першої статті 120 ЗК України та частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку,

на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі

та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної, ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій

статті 120 ЗК України, особа яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно частини 2 статті 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно з статтею 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 набула право власності на об'єкт незавершеного будівництва та право користування земельною ділянкою у встановлений законом спосіб, оскільки відповідно до договору купівлі продажу від 04 квітня 2014 року предметом договору є незавершений будівництвом житловий будинок, який знаходиться на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0599 га, кадастровий номер НОМЕР_1, проте вона позбавлена можливості оформити та зареєструвати речові права на спірну земельну ділянку. На момент надання відповідачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, розроблення такого проекту, його затвердження, укладання договору оренди землі, його реєстрації, реєстрації права власності за останнім на об'єкт незавершеного будівництва, ОСОБА_2 мала належним чином зареєстроване право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок та право користування земельною ділянкою. Крім того, в силу вимог частини першої статті 120 ЗК України ОСОБА_2 отримала право на користування спірною земельною ділянкою на умовах, встановлених для попередніх землекористувачів.

Відповідно до частини першої статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Оскільки судами встановлено порушення оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування прав ОСОБА_2, тому правильним є висновок судів попередніх інстанцій про скасування рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 26 вересня 2014 року № 914«Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність, постійне користування та оренду фізичним і юридичним особам», а, отже і припиняються правові підстави укладання договору оренди.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої й апеляційної інстанцій, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Суди першої й апеляційної інстанцій забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржувані рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Бердичівської міської ради Житомирської області відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області

від 16 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк