РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га та на 1/2 частину недобудованого жилого будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Таврійська, 6.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 квітня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Шлюб припинено 26 грудня 2015 року на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року.

Перебуваючи у шлюб, на імя відповідача на підставі нотаріально посвідчених договорів сторони придбали земельну ділянку площею 0,0600 га та недобудований жилий будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Таврійська, 6.

Після розірвання шлюбу відповідач надав їй обіцянку, що право власності на вказані земельну ділянку та недобудований жилий будинок оформить на сина, однак вказану обіцянку він так і не виконав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

За згодою представника позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 21 квітня 2001 року по 26 грудня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 27 грудня 2005 року ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га та на недобудований жилий будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Таврійська, 6.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

За приписами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність придбання сторонами у шлюбі спірного нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках у відповідності до вимог ст. 71 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1111 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 280 -282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га та на 1/2 частину недобудованого жилого будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Таврійська, 6.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1111 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко