Справа № 397/486/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 .,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 .,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви представник зазначив, що 01.09.2010 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За період шлюбу ними набуте майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , придбаний 23.07.2015 року за 50000 грн., тобто в період перебування у шлюбі, а тому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у підготовчому судовому засіданні позов визнали у повному обсязі, не заперечували проти визнання за позивачем права власності на Ѕ частину придбаного ними у період шлюбу будинку.

Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи те, що сторона відповідача не заперечує проти задоволення вимог позивача, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками чого винести рішення про задоволення позовних вимог.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС Олександрівського РУЮ Кіровоградській області, актовий запис № 47 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (факт батьківства відносно останнього сина, відповідачем не заперечується (а.с. 14-15).

Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 16).

У період шлюбу, 23.07.2015 року між ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_2 придбав зазначений будинок за 55 000 грн. (а.с. 60-62).

Сторонами не заперечується, що житловий будинок придбаний у період шлюбу та за спільні кошти подружжя, а тому він є об?єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об?єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб?єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1 та 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з?ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім?я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами у період шлюбу та ведення спільного господарства житловий будинок є об?єктом спільної сумісної власності подружжя, сам відповідач не заперечив проти поділу спільного майна подружжя, тобто не заперечив щодо придбання будинку за спільні кошти подружжя, тому суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя у спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об?єкт на режим спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача збір в сумі 770,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , понесені нею судові витрати в сумі 770, 00 грн.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Олександрівський районний суд Кіровоградської області).

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , договір про надання правничої допомоги № 9 від 13.03.2019 року, ордер серії КР № 67220 від 18.03.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР НОМЕР_2 від 06.08.2018 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_8 Олена Станіславівна, АДРЕСА_4 , ордер серія КР № НОМЕР_4 від 22.04.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_5 від 26.01.2017 року.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили «____» _____________ 2018 року і підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/486/19.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В.Мирошниченко