Ухвала

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 185/8173/17

провадження № 61-949ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа - директор Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені ГероївКосмосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» МкртчянСасун Вартанович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), третя особа - директор Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ВСП «ШУ імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») Мкртчян С.В., про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 2006 року ОСОБА_4 працював гірничим робітником очисного вибою (далі - ГРОВ) на ділянці по видобутку вугілля ВСП «ШУ імені Героїв космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Наказом ВСП «ШУ імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»

від 11 жовтня 2017 року № 184/4к позивача звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України (виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи).

Посилаючись на те, що висновки про стан здоров'я позивача були зроблені керівництвом підприємства на підставі довідки лікарсько-консультативної комісії (далі - ЛКК) від 22 вересня 2017 року № 3621, яка не є повноважним органом для надання такого висновку, а також його звільнення не було узгоджено з профспілковою організацією, ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 11 жовтня 2017 року № 184/4к про його звільнення з роботи; поновити його на попередньому місці роботи; стягнути з відповідача

на свою користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу

в наслідок незаконного звільнення з 11 жовтня 2017 року по 27 червня

2018 року в розмірі 155 336 грн; винести окрему ухвалу відносно директора «ШУ імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Мкртчяна С. В. щодо звільнення працівників на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України без належних підстав.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наказ від 11 жовтня

2017 року № 184/4к про звільнення позивача із займаної посади ГРОВ був виданий відповідачем у відповідності до вимог діючого трудового законодавства, тому підстави для його скасування відсутні, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню й інші позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та постановлення окремої ухвали.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним наказ ВСП «ШУ імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 11 жовтня 2017 року № 184/4к про звільнення ОСОБА_4 за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля № 5 ВСП «Шахтоуправління імені ГероївКосмосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 155 336 грн з відрахуванням податків та інших обов'язкових платежів.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 15 289,71 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за вимогами пункту 2 частини першої статті 40 КзпП України невідповідність за станом здоров'я займаній посаді або виконуваній роботі може бути підставою для звільнення лише при наявності не тимчасової, а тільки повної чи часткової сталої втрати працездатності. Таким чином, звільнення ОСОБА_4 відбулося з порушенням норм трудового законодавства, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

У касаційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що наказом ВСП «ШУ імені Героїв Космосу»

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 11 жовтня 2017 року № 184/4к ОСОБА_4, гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля № 5, звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України (виявлена невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи).

Відповідно до наказу від 11 жовтня 2017 року № 184/4к позивачу виплачено одноразову допомогу за стаж у вугільній промисловості.

Актом огляду медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) ОСОБА_4 визначено ступінь втрати професійної працездатності -

15 %. На підставі повторного огляду позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15 %, та зазначено, що останній потребує медичного лікування у невропатолога. За результатами періодичного медичного огляду, який позивач проходив 22 вересня 2017 року

КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради було видано довідку ЛКК № 3621 з висновком комісії про непридатність позивача працювати гірником очисного забою.

Відповідно до акту фіксації відмови від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_4 відмовився пройти дообстеження, позачерговий медичний огляд зі звільненням від виконання роботи, зі збереженням середнього заробітку за весь період проходження, для підтвердження або спростування висновку ЛКК згідно з довідкою від 22 вересня 2017 року № 3621.

Заявою від 11 жовтня 2017 року, адресованою директору «ШУ імені Героїв Космосу» Мкртчяну С. В., ОСОБА_4 повідомив, що у зв'язку з відсутністю підстав для переводу його з посади гірничого робітника очисного вибою (далі - ГРОВ) на інші види робот він відмовляється від ознайомлення із запропонованими вакансіями.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня

2009 року № 1317 (далі - Положення № 1317), медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Тобто, МСЕК вирішує питання встановлення інвалідності за наявності стійкого порушення функцій організму, стійкої втрати працездатності (встановлює відсотки), профзахворювання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою на іншу роботу.

Також суди встановили, що відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 02 листопада 2009 року № 035463 на підставі акту № 2230 огляду МСЕК, ОСОБА_4 визначено ступінь втрати професійної працездатності - 15 %, та відповідно до довідки від 06 листопада 2009 року № 855, виданої КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» позивачу рекомендована праця без нічних змін та робіт на висоті.

Наявні висновки МСЕК не місять будь-яких застережень щодо непридатності позивача працювати гірником очисного забою, а у висновках ЛКК наявна інформацію лише щодо захворювань позивача, які носять тимчасовий характер, без зазначення повної чи часткової сталої втрати працездатності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що звільнення ОСОБА_4 відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

Встановивши, що за вимогами пункту 2 частини першої статті 40 КзпП України невідповідність за станом здоров'я займаній посаді або виконуваній роботі може бути підставою для звільнення лише при наявності не тимчасової, а тільки повної чи часткової сталої втрати працездатності, та врахувавши, що для відновлення порушених прав та захисту законних інтересів позивача слід поновити на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа - директор Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Мкртчян Сасун Вартанович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 15 січня 2019 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк