Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1338/18 Головуючий у 1-й інст. Свинченко Г. Д.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/1338/18 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Свинченко Г.Д. в смт Лугини,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Зазаначало, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від 01.07.2016, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 14 березня 2018 року виникла заборгованість в сумі 39 492 грн 97 коп., з яких 14037 грн 93 коп. тіло кредиту; 4917 грн 46 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 18180 грн 77 коп. заборгованості за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) 1 856 грн 81 коп. Враховуючи вищевикладене просило, стягнути з відповідача 39 492 грн 97 коп. заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.07.2016 станом на 14.03.2018 в розмірі 37 136 грн 16 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14037 грн 93 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 4917 грн 46 коп., заборгованості за пенею в сумі 18180 грн 77 коп. В задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1656 грн 28 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на необгрунтованість рішення суду першої інстанції та ухвалення його з порушенням норм процесуального, просить скасувати рішення суду в частині стягнення 9 037 грн 93 коп. заборгованості за кредитом, 4917 грн 46 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 18180 грн 77 коп. заборгованості за пенею, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частинію. Зокрема, вказує, що йому надавались кредитні кошти з встановленим лімітом в розмірі 5 000 грн, тоді як позивачем визначена заборгованість в розмірі 14 037 грн 93 коп., хоча він не отримував будь-яких повідомлень про прийняття банком рішення про зміну кредитного ліміту, особисто до банку з проханням про збільшення кредитного ліміту не звертався. Грошові кошти в сумі 9 037 грн 93 коп (різниця між встановленим кредитним лімітом та фактично виданою сумою коштів) не слід розглядати як суму кредитних коштів отриманих на картковий рахунок згідно анкети-заяви, тому нарахування позивачем відсотків за користування зазначеними коштами також є необгрунтованим. Оскільки відповідачем була підписана тільки анкета-заява, яка не містить відомостей про розмір комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитом, розрахунок сум неустойки проведений позивачем не є узгодженим сторонами у розумінні ст.628 ЦК України, а тому вимоги про стягнення зазначених сум пені і штрафів є необгрунтованими.

Відзив від позивача не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.07.2016 між банком та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого, позичальник отримав кредит в сумі 5 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Кредитний договір укладено шляхом підписання анкети-заяви позичальника, в якій ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом позичальника у заяві.

Відповідач не заперечував факт отримання кредитної картки та кредитних коштів в сумі 5 000 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 Умов та правил на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил визначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку.

Відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку із чим станом на 14 березня 2018 року виникла заборгованість в сумі 39 492 грн 97 коп., яка згідно наданого позивачем розрахунку складається з: 14037 грн 93 коп. тіло кредиту; 4917 грн 46 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 18180 грн 77 коп. заборгованості за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) 1 856 грн 81 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку 37 136 грн 16 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14037 грн 93 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 4917 грн 46 коп., заборгованості за пенею в сумі 18180 грн 77 коп.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що йому було надано кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн, тоді як позивачем визначена заборгованість в розмірі 14 037 грн 93 коп., хоча він не отримував будь-яких повідомлень про прийняття банком рішення про зміну кредитного ліміту, особисто до банку з проханням про збільшення кредитного ліміту не звертався, з огляду на наступне.

За змістом п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг клієнт (відповідач) надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

У свою чергу, апеляційний суд вважає за можливе застосувати положення ч. 3 ст.551 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Конституційний суд України у пункті 3 Рішення N 7-рп/2013 у справі N 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини перша, третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та положень ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав ч. 3 ст. 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи обставини справи, матеріальне становище відповідача, те, що розмір неустойки перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, тому застосуванню підлягає правило, передбачене ч.3 ст.551 ЦК України, та апеляційний суд вважає, що розмір пені підлягає зменшенню з 18 180 грн 77 коп. до 5 000 грн.

Відповідно, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.07.2016 у розмірі 23 955 грн 39 коп., з яких: 14 037 грн 93 коп. - заборгованість по кредиту, 4 917 грн 46 коп. - заборгованість по процентам, 5 000 грн. - пеня.

Таким чином, рішення суду першої підлягає зміні, із зменшенням розміру стягнутої заборгованості з 37 136 грн 16 коп. до 23 955 грн 39 коп.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за кредитним договором стягнутої з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з 37 136 грн 16 коп. до 23 955 грн 39 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді