Справа № 441/1231/17 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/395/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, співвідповідач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання права власності та виключення майна з опису та зняття арешту,-

встановила:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання права власності та виключення майна з опису та зняття арешту.

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання права власності та виключення майна з опису та зняття арештузалишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2, вважає ухвалу необґрунтованою та немотивованою.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначає, що представник позивача ОСОБА_5 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Львівської області, з огляду на об'єктивні причини не зміг забезпечити явку в судове засідання.

Вважає, що місцевий суд неправильно встановив те, що представник позивача не з»явився в судове засідання з неповажних причин.

Більше того, покликається на положення п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України за яким, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Крім цього, звертає увагу на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції покликався на п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, однак при цьому цитував приписи ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 21 серпня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до районного суду.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Учасники справи позивач ОСОБА_2, представники відповідачів Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ПАТ «Укрсоцбанк», відповідач ОСОБА_4, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 150-153), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, представник позивача ОСОБА_6 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю. Інші учасники не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи із такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору, при цьому неявку в судове засідання позивача суд визнав повторною та безпідставною, оскільки стороною не надано підтверджень щодо об'єктивності підстав неявки в судові засідання.

Зокрема, суд вказав, що в чергові судові засідання, призначені судом на 20.10.2017 року позивач не з»явився, подав клопотання про залучення співвідповідачем ПАТ «УКРСОЦБАНК», в судове засідання 18.01.2018 року позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи не підтверджуючи причини неявки, не з»явився представник позивача і в судове засідання 21.08.2018 року подавши клопотання про відкладення розгляду справи, однак причину неявки суду не підтвердив.

При цьому, суд покликався на п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; нез'явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що два останні рази розгляд справи призначався на 10 год. 00 хв. 18.05.2018 року та 16 год. 00 хв. 21.08.2018 року (а.с. 78-84, 101-107).

Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п»ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Згідно із ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 130 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання призначене на 18.05.2018 року позивач ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка ОСОБА_7 від 05.04.2018 року, яка здійснювала представництво позивача на підставі довіреності від 02.06.2017 року (а.с. 48, 78).

В подальшому, після повернення справи з апеляційної інстанції, судове засідання призначалось на 21.08.2018 року, про що суд повідомляв учасників справи, однак рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу ОСОБА_2 чи його представнику в матеріалах справи відсутні (а.с. 101-107).

Наведене дозволяє прийти висновку, що суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позову без розгляду у зв"язку із повторною неявкою позивача, оскільки постановляючи оскаржувану ухвалу від 21.08.2018 року, суд першої інстанції в порушення вимог статті 257 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 р.), залишив поза увагою те, що позивач та його представник не були належним чином повідомлені про останнє судове засідання, відтак безпідставно залишив позовну заяву без розгляду.

В свою чергу, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Із зазначеної імперативної норми слідує, що у разі визнання судом причини неявки позивача та його представника неповажною, суд повинен провести розгляд справи за їх відсутності, а у разі необхідності їх особистої присутності в судовому засіданні, викликати їх на підставі п. 5 ч. 2 ст.223 ЦПК України для надання особистих пояснень.

Згідно клопотання від 21.08.2018 року представник позивача ОСОБА_5 просив суд про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні (а.с. 108).

Разом з цим, встановивши, що розгляд справи без участі позивача є неможливим та отримавши повідомлення від представника позивача про причини його неявки, суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону не відклав розгляд справи та не викликав позивача для надання особистих пояснень.

Крім цього, не може залишитись поза увагою те, що постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи позов без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд першої інстанції покликався на п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, якою визначені підстави відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів приходить переконання про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 21 серпня 2018 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 березня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк