КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/887/19 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просила визнати дії старшого державного виконавця Городня Г.Ю. Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві такими, що порушують законні права ОСОБА_3 та зобов'язати старшого державного виконавця Городня Г.Ю. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №56756434 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»суми боргу за кредитним договором за рахунок звернення на предмет застави, відкрите державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року у цивільній справі №2-7348/10 за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором у загальному розмірі 661 755,98 грн., та звернення стягнення на предмет застави автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1. Зобов'язати старшого державного виконавця Городня Г.Ю. Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про скасування постанови про арешт майна від 23 липня 2018 року, яку було винесено в рамках ВП №56756434, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що фактично судом першої інстанції неправильно розтлумачено норми закону, що призвело до незастосування закону, який підлягав застосуванню. Судом першої інстанції не враховано, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року, в якому було зазначено про звернення стягнення на індивідуально виражене майно, було фактично виконано, відповідно до протоколу про проведення торгів №1-К-112-ШВ-З від 20.06.2012 автомобіль Mersedes Bens модель S 350, номерний знак НОМЕР_2, який належав боржнику був проданий. Незважаючи на дану обставину, стягувачем було повторно подано для примусового виконання виконавчий лист від 12 серпня 2010 року. Вважає, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-7348 є незаконними, так як виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону України «Про виконавче провадження» в редакцій від 02 червня 2016 року N 1404-VIII.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам, нормам матеріального та процесуального права, а доводи апелянта є необгрунтованими та таким, що не можуть вплинути на висновки судового рішення. Судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок реалізації заставного майна, заборгованість за виконавчим документом не була погашена повністю, а тому повернення виконавчого листа на підставі п. 8. ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції Закону на день винесення постанови) не позбавляє стягувача на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом встановлених строків, що передбачено ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції Закону на день винесення постанови).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Фесенко О.М. - заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані боржником рішення та дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 прийняті відповідно до закону і право заявника порушено не було.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитись.

Відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що Шевченківським районним судом м. Києва 12 серпня 2010 року на виконання судового рішення від 17 травня 2010 року, яким було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 76 904,51 доларів США, що еквівалентно 612 582,87 грн. та 49 173,11 грн., а всього 661 755,98 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 663 575,98 грн.; звернено стягнення на предмет застави: автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3, видано виконавчий лист № 2-7348/10 (а.с. 12-13, 15-16).

Дані у виконавчому листі свідчать про те, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року набрало законної сили 28 травня 2010 року, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання визначено - 29 травня 2013 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Руденко Ю.О. від 30 листопада 2010 року відкрито виконавче провадження № 22958787 з примусового виконання виконавчого листа №2-7348, виданого Шевченківським районним судом м. Києві від 12 серпня 2010 року (а.с. 19).

У ході проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду звернуто стягнення на автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, який належав ОСОБА_3. Проведення торгів зафіксовано у протоколі №1-К-112-ШВ-з від 20 червня 2012 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації автотранспортного засобу частково задоволено вимоги ПАТ «АБ «Укргазбанк» в сумі 239 150,34 грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції Руденко Ю.О. від 28 квітня 2014 року повернуто стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчий лист № 2-7348 від 12 серпня 2010 року на підставі пункту 8 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону, чинній на час прийняття постанови). Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Із відміток державного виконавця у виконавчому листі № 2-7348/10 про виконання рішення із зазначенням причин повернення виконавчого листа стягувачу вбачається, що у 2015 та 2016 роках стягувачем ПАТ «АБ «Укргазбанк» повторно пред'явлено виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції, який двічі повернуто стягувачу без фактичного виконання. Так, 25 грудня 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), 30 червня 2016 року - на підставі пункту 8 частини 1 статті 47 Закону з посиланням на перераховані кошти стягувачу в сумі 239 150,34 грн. від реалізації транспортного засобу на торгах 20 червня 2012 року (а.с. 36-37).

У липні 2018 року стягувач ПАТ «АБ «Укргазбанк» повторно пред'явив виконавчий лист № 2-7348 до виконання (а.с. 34-39).

12 липня 2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 56756434 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7348, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12 серпня 2010 року на виконання судового рішення від 17 травня 2010 року. Вчинено ряд виконавчих дій, у тому числі накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_3, що підтверджується постановою від 23 липня 2018 року (а.с.40-54).

Звертаючись в суд із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відкриття виконавчого провадження № 56756434 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7348 та накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, заявник посилалась на те, що рішення Шевченківського районного суду від 17 травня 2010 року фактично виконане, оскільки на його виконання звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1, а тому подальше пред'явлення виконавчого листа на примусове виконання рішення призведе до стягнення боргу в подвійному розмірі.

Перевіряючи доводи скарги, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, дотриманням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з такого:

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За приписами статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону від 21.04.1999 N 606-ХIV) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 47 Закону, зокрема, у випадку якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання - пункт 1 частини 1 статті 23 Закону N 606-ХIV.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII. Згідно з пунктом 6 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" якого рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Відповідно до приписів пункту 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Із досліджених судом першої інстанції доказів, зокрема і оглянутих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що стягувачем неодноразово пред'являвся виконавчий лист № 2-7348 до органу, який здійснює примусове виконання рішення суду. Державним виконавцем виконання виконавчого документу № 2-7348 було здійснено частково. На момент останнього повернення 30 червня 2016 року стягувачу виконавчого листа залишок недостягнутої суми з боржника за виконавчим документом № 2-7348 складав розмір 424 425,64 грн. Пред'являючи повторно у липні 2018 року виконання виконавчий лист № 2-7348 до примусового виконання, стягувач у поданій заяві просив відділ державної виконавчої служби вжити заходів щодо подальшого виконання виконавчого листа, за яким залишок заборгованості становить розмір 424 425,64 грн.

На підставі виконавчого документа № 2-7348 за заявою стягувача ПАТ «АБ «Укргазбанк» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньою Г.Ю. від 12 липня 2018 року відкрито виконавче провадження №56756434 з виконання виконавчого листа № 2-7348/10 від 12 серпня 2010 року про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 424 425,64 грн.(а.с. 41).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньою Г.Ю. від 23 липня 2018 року накладено арешт на все майно боржника за виконавчим документом ОСОБА_3 (а.с. 47).

Повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження щодо накладення арешту на кошти та інші цінності боржника передбачені пунктом 7 частини 3 статті 18 Закон України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника - 56 Закону N 1404-VIII.

Отже, встановленні судом першої інстанції фактичні обставини у справі свідчать про те, що державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньою Г.Ю. під час вчинення виконавчих дій та прийняття рішень щодо відкриття виконавчого провадження № 56756434 з примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-7348 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» у сумі 424 425,64 грн., та накладення арешту на майно боржника діяв відповідно до закону N 1404-VIII, в межах наданих йому законом повноважень.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 2-7348 є незаконними, так як виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону України «Про виконавче провадження» в редакцій від 02 червня 2016 року N 1404-VIII не знайшли свого підтвердження.

Так, у редакції Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII у пункті 15 статті 39 передбачено зокрема, що якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя виконавче провадження підлягає закінченню.

Закон України "Про виконавче провадження" у редакції від 02 червня 2016 року N 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Як свідчать встановлені обставини у справі, що реалізація автомобіля Mersedes Bens модель S 350, випуску 2008 року, номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, який належав ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 22958787 відбулася на торгах 20 червня 2012 року.

Отже, виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-7348, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12 серпня 2010 року на виконання судового рішення від 17 травня 2010 року, вчинялись державною виконавчою службою включно до 30 червня 2016 року відповідно до Закону «Про виконавче провадження» у редакції закону від 21.04.1999 N 606-ХIV. Станом на момент останнього повернення (30 червня 2016 року) стягувачу виконавчого листа залишок недостягнутої суми з боржника за виконавчим документом № 2-7348 складав розмір 424 425,64 грн.

Пред'являючи повторно у липні 2018 року виконавчий лист № 2-7348 на примусове виконання, стягувач просив відділ державної виконавчої служби вжити заходів щодо подальшого примусового виконання виконавчого листа № 2-7348, за яким залишок заборгованості становить розмір 424 425,64 грн.

Відкриваючи 12 липня 2018 року виконавче провадження щодо подальшого примусового виконання виконавчого листа № 2-7348, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакцій від 02 червня 2016 року N 1404-VIII та керувався тим, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування судового рішень.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: