ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/173/16-ц Номер провадження 22-ц/814/419/19Головуючий у 1-й інстанції Дем"янченко С.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

08 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

26.12.2018 приватне підприємство «Агроекологія» в електронній формі звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з апеляційною скаргою на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від27 лютого 2017 року.

04.01.2019 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження судом встановлено, що апеляційна скарга подана до суду з порушенням строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення ухвали), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно вимог ст. 354 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, та відповідно діяв на момент подачі апеляційної скарги) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, в прохальній частині апеляційної скарги апелянт ставить вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, однак належним чином не обґрунтовує причини пропуску ними п'ятиденного строку з моменту отримання ними копії даної ухвали.

Тому, зважаючи на норми закону, суддя-доповідач приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду підлягає додатковому обґрунтуванню, оскільки апелянтом у відповідності до вимог п.8 ч.2 ст. 356 ЦПК України (в редакції, яка діє на момент подачі апеляційної скарги), не зазначено дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, а також не надано вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 41, 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року, заява № 68490/01).

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити провадження у справі, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для подачі вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а також підтверджуючі документи, які обґрунтовують поважність пропуску строку подачі ними апеляційної скарги.

Крім того, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, судом встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Так, згідно вимог ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі, її форма і зміст має відповідати вимогам вказаної статті. Частиною 3 ст. 356 ЦПК України, передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до п.15.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

На даний час Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, томуПП «Агроекологія» пропонується надіслати до апеляційного суду апеляційну скаргу у паперовому вигляді із наданням копій апеляційної скарги та додатків до неї відповідно до кількості учасників справи.

Згідно вимог п.4, п.5 ч.2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено, рішення або ухвала, що оскаржується, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо) .

Також, судом встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки апелянтом не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.27 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз'яснено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до частини 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI (в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017р.) закріплено, що за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762 грн.

Таким чином, оплаті скаржником підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн., оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Отримувач коштів: УК у м. Полтаві

Код отримувача ;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача МФО: 899998;

Розрахунковий рахунок отримувача: 0006;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Судовий збір (Державна судова адімністрація України, 050).

У графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається: «Судовий збір, Пункт ставок 1.9 «За подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду» (Згідно переліку розміру ставок судового збору)».

За таких обставин, апеляційна інстанція позбавлена можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ч.2, ч.3 ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від27 лютого 2017 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити апелянту, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали у частині звернення до апеляційного суду з мотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали у частині усунення інших недоліків апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного судуГ. Л. Карпушин