ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 621/2193/16-ц

провадження № 22-ц/818/892/19

Харківській апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору та договору іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року (ухвалене суддею Овдієнко В.В.),-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про визнання недійсним кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору.

В обґрунтування позову зазначив, що 14 серпня 2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № HAH2G101270091, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 800,00 доларів США з метою придбання житлового будинку в розмірі 14 400,00 доларів США, а також на сплату страхових платежів в сумі 5 400,00 доларів США у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 відсотки на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,75 від суми виданого кредиту в момент його надання, щомісяця в період сплати в розмірі 0,20 відсотка від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Кредитні кошти видані строком до 13 серпня 2037 року (далі - кредитний догові).

21 липня 2011 року до кредитного договору, шляхом підписання додаткової угоди, внесено зміни, пункт 7.1 кредитно викладено в наступній редакції: «Банк зобов'язується надати «позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 14 серпня 2007 року по 13серпня 2037 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 20 173,26 доларів США з метою придбання житлового будинку в розмірі 14 400,00 доларів США, а також на сплату страхових платежів в сумі 5 773,26 доларів США у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 відсотки на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,75 відсотків від суми виданого кредиту в момент його надання, 0,20 відсотків від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору (далі - додаткова угода).

14 серпня 2007 року між сторонами також було укладено договір іпотеки № HAH2G101270091, відповідно до умов якого іпотекою забезпечується виконання зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором (далі - договір іпотеки).

Кредитний договір та додаткова угода до нього не містять відомостей щодо розрахунку загальної вартості кредиту та умов, що відповідно до пунктів 3.2 та 3.4. розділу 3 Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (далі - Правила), визнані обов'язковими, а саме: графік платежів, вид та предмет кожної сукупної послуги, яка надається споживачу, обґрунтування вартості супутньої послуги тощо. Також банком не надано окремий документ щодо детального розрахунку загальної вартості кредиту.

Кредитний договір суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - ЗУ «Про захист прав споживачів») та в розумінні рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 є таким, за яким споживач в наслідок омани придбав непотрібні йому кредитні послуги.

Під час підписання кредитного договору ОСОБА_1 був введений в оману відповідачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Зважаючи на зазначене, з урахуванням остаточних уточнень, просив суд визнати недійсним зазначений кредитний договір та додаткову угоду до нього, та договір іпотеки.

ПАТ КБ «Приватбанк» неоднократно подані заперечення проти позову, в яких зазначило, що кредитний договір та додаткову угоду до нього підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Після підписання кредитного договору позивач виконував його умови. ПАТ КБ «Приватбанк» ознайомило позивача з умовами кредитування та з правилами надання банківських послуг, а також з сукупною вартістю кредиту. До кредитного договору долучено та надано ОСОБА_1 додаток 1 «Графік погашення», а також до додаткової угоди додаток 1 «Графік погашення кредиту». Крім того, останнім було підписано анкету-заяву, з якою він ознайомився та погодився з правилами та умовами кредитування. Зважаючи на зазначене, ПАТ КБ «Приватбанк» надано повну інформації стосовно умов кредитування. Позивачем не надано доказів введення його в оману під час укладення кредитного договору. Що ж стосується валютних ризиків, то коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору. Чинним законодавством не заборонено банкам нараховувати комісію за надання банківських послуг, проте їх заборонено приховувати, що не вбачається з умов цього договору, отже правові підстави для визнання недійсним кредитного договору в частині нарахування комісії відсутні. Зважаючи на зазначене, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також ПАТ КБ «Приватбанк» подано клопотання про застосування строків позовної давності.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи. Судом не було надано належної оцінки тому факту, що кредитний договір не містить обов'язкові умови, а саме сукупну вартість кредиту для споживача з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту. Оцінивши критично висновок судової експертизи суд першої інстанції не зазначив, які саме нормативно-правові акти не були чинними та не застосовані експертом, які саме помилки допустив експерт під час складення висновку. Суд необґрунтовано надав критичну оцінку експертному висновку лише на підстав пояснень представника відповідача. Суд не надав оцінку тому факту, що умовами оскаржуваного кредитного договору передбачено сплату позичальником винагороди за надання фінансового інструменту в момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу та винагороди за резервування ресурсів, та не встановив, які саме послуги за вказані винагороди надають споживачу та чи є, з урахуванням цього, ці положення кредитного договору справедливими.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час ухвалення рішення суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що позивачем не надано доказів, що беззаперечно свідчать про введення його відповідачем в оману під час укладення кредитного договору, оскільки перед його підписанням він мав можливість ознайомитися з текстом та умовами договору та власноруч його підписав. Відсутні підстави для висновку, що кредитний договір та додаткова угода до нього містять умови, які є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на погіршення становища споживача, що, в свою чергу, могло б бути підставою для визнання договорів недійсними. Умови спірних договорів відповідають положенням Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» та Хартії захисту споживачів. Зважаючи на те, що підстави для визнання недійсним кредитного договору відсутні, також не підлягає задоволенню й вимога щодо визнання недійсним договору іпотеки.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, що14 серпня 2007 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № HAH2G101270091, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагороди, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 7 договору.

Відповідно до п. 7.1 розділу 7 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 14 серпня 2997 року по 13 серпня 2037 року виключно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 800, доларів США на наступні цілі: придбання житлового будинку у розмірі 14 400,00 доларів США, а також на сплату страхових платежів в сумі 5 400,00 доларів США у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 відсоток на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,75 відсотків від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 відсотків від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2. даного договору (а.с. 7-9).

Додаток № 1 до кредитного договору від 14 серпня 2007 року містить графік погашення кредиту (а.с. 10).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № HAH2G101270091, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 71-76).

21 липня 2011 року до кредитного договору, шляхом підписання додаткової угоди, внесено зміни, пункт 7.1 кредитно викладено в наступній редакції: «Банк зобов'язується надати «позичальникові» кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 14 серпня 2007 року по 13серпня 2037 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 20 173,26 доларів США з метою придбання житлового будинку в розмірі 14 400,00 доларів США, а також на сплату страхових платежів в сумі 5 773,26 доларів США у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 відсотки на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,75 відсотків від суми виданого кредиту в момент його надання, 0,20 відсотків від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору (а.с. 11).

Матеріали справи містять додаток № 1 до додаткової угоди, який містить графік погашення кредиту (а.с. 12-16).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже інформація, яка повинна бути надана до моменту укладання договору однією із сторін є частиною пропозиції та істотною умовою договору, оскільки обов'язковість її оприлюднення прямо передбачена Законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

В позові та апеляційній скарзі позивач посилався на факт введення його в оману відповідачем під час підписання правочину та нечесної підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Даною нормою встановлено підстави для визнання кредитного договору недійсним, зокрема вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики. Спірний кредитний договір, на його думку, є укладений під впливом обману з використанням нечесної підприємницької практики.

Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За змістом статті 230 ЦК України правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 230 ЦК України, у взаємозв'язку зі статтею 12 ЦПК України, наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав, передбачених ст. 230 ЦК України та ст.ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач, в силу положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, зобов'язаний довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог.

Проте, при розгляді справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, підстави позовних вимог ОСОБА_1 не довів.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним у зв'язку з укладенням під впливом обману.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що при укладенні кредитного договору не було дотримано всіх передбачених законом істотних умов, а умови договору порушують його права як споживача, не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що укладаючи кредитний договір та додаткову угоду до нього, сторони досягли згоди з усіх його істотних умов. Кредитний договір та додаткову угоду до нього укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Зі змісту оспорюваного кредитного договору вбачається, що в ньому зазначені всі істотні умови для такого виду договору відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, зокрема ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168. Позивач при укладенні договору отримав свій екземпляр, з текстом якого ознайомився та свою згоду з його умовами скріпив особистим підписом. При цьому розмір процентної ставки, винагороди за надання фінансового інструменту, винагороди за проведення додаткового моніторингу був зазначений у кредитному договорі та додатковій угоді до нього.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що під час укладення кредитного договору з боку ПАТ КБ «Приватбанк» існувало свідоме приховування реального розміру ставок та сукупної вартості кредитного договору і такими діями відповідача позивача було введено в оману, ОСОБА_1 не надано.

Отже, матеріали справи та встановлені судом апеляційної інстанції обставини не дають підстав вважати, що дії відповідача при укладанні спірного кредитного договору та додаткової угоди до нього суперечили волевиявленню ОСОБА_1, а також про наявність у таких діях умислу з боку ПАТ КБ «Приватбанк», який був спрямований на введення споживача в оману.

Що ж стосується вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки, то колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Оскільки оспорюваний договір іпотеки укладений в забезпечення виконання кредитного договору, а підстави для визнання недійсним основного зобов'язання -кредитного договору та додаткової угоди до нього відсутні, то підстави для визнання недійсним договору іпотеки, як похідного зобов'язання, також відсутні.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо ненадання банком окремого документу щодо детального розрахунку загальної вартості кредиту, то колегія суддів не вважає їх правовою підставою для задоволення позову, оскільки при укладенні кредитного договору було дотримано всіх передбачених законом істотних умов, а умови договору не порушують права ОСОБА_1 як споживача. Крім того, укладаючи кредитний договір та додаткову угоду до нього, сторони досягли згоди з усіх його істотних умов.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надана належна оцінка, висновків суду першої інстанції вони не спростовують, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Постанову складено «08» лютого 2019 року.

Головуючий суддя: Судді:А.І. Колтунова С.С. Кругова Н.П. Пилипчук