ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м. Чернівці

Справа № 727/11772/19

Провадження № 22-ц/822/1176/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар Герман Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про звернення стягнення на спадкове майно, головуючий у І-й інстанції Кодрян Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно.

Також ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити приватному нотаріусу Чернівецького нотаріального округу Балану Р.Б. видавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_3 , свідоцтво про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовував тим, що відповідач може вільно розпорядитися майном після отримання свідоцтва про право на спадщину, що унеможливить виконання рішення суду про звернення стягнення на спадкове майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

На ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції підійшов до перевірки відповідності зазначеної заяви вимогам частини 1 статті 151 ЦПК України формально, не з`ясував характер спірних правовідносин та предмет позовних вимог, які заявлено позивачем, не звернув увагу на те, що заява про забезпечення позову подана одночасно з пред`явленням позову, в якому зазначені і ціна позову, і вартість спірного майна. Не вирішив питання доцільності застосування зустрічного забезпечення позову з огляду на обставини справи та положення статті 154 ЦК України. Достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду на стадії прийняття заяви про забезпечення доказів і підлягають дослідженню під час вирішення її по суті. Із змісту заяви про забезпечення позову, поданої позивачем, видно, що вона містить достатню інформацію щодо предмета позову.

На апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_6 подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що її подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, зокрема, не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені у статті 151 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Матеріали справи свідчать про те, що пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення заява ОСОБА_1 не містить, як і доводів про відсутність необхідності вжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення в майбутньому без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 жовтня 2018 по справі №183/5864/17-ц.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Посилання скаржника на те, що судом було відмовлено йому у забезпечення позову без урахування всіх доводів заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було постановлено ухвалу про повернення заяви, а не про відмову у її задоволенні.

Питання наявності чи відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд вирішує під час розгляду відповідної заяви чи клопотання, поданого з дотриманням вимог, встановлених ст. 151 ЦПК України.

Заявник не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову у визначеному процесуальним законом порядку на будь-якій стадії розгляду справи.

Крім того, повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

А.І. Владичан