ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

м.Суми

Справа №592/7886/18

Номер провадження 22-ц/816/674/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2018 року в складі судді Алфьорова А.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 21 грудня 2018року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення, просила: 1) зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за ненадані послуги з прибирання прибудинкової території у грудні 2017 року та січні 2018 року за адресою: АДРЕСА_1; 2) стягнути з відповідача на її користь 881,00 грн моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона, її чоловік та син проживають за вказаною адресою, а виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території є ТОВ «КК «Коменерго-Суми», яким у грудні 2017 року та січні 2018 року не надавались послуги з прибирання прибудинкової території. У березні 2018 року вона звернулась до відповідача з письмовим проханням здійснити перерахунок за вказаний період, однак у задоволенні вимог було відмовлено. Крім того, вказаними діями товариства їй було завдано моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у відповіді на звернення позивача товариством не зазначалось про необхідність складання акту-претензії, а факт надання послуг повинен був підтверджений відповідачем наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листами робітників, нарядами-завданнями. Вказує, що звернення позивача від 07 березня 2018 року є достатньою підставою для здійснення перерахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача - ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

ТОВ «КК «Коменерго-Суми» є надавачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за вказаною адресою.

Рішенням виконавчого комітету СМР № 48 від 26 січня 2017 року затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ТОВ «Керуча компанія «Коменерго-Суми» (за адресою: АДРЕСА_1 на прибирання прибудинкової території - 0,558 грн/м кв, періодичність надання послуги - 4 дні на тиждень, протягом року) (а.с. 9 - 11).

07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «КК «Коменерго-Суми» з проханням здійснити перерахунок за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а саме прибирання прибудинкової території у грудні 2017 року та січні 2018 року, у зв'язку їх не наданням (а.с. 7).

На вказане звернення, 23 квітня 2018 року ТОВ «КК «Коменерго-Суми» відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку (а.с. 8).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що за вказаною адресою у грудні 2017 року та січні 2018 року прибирання прибудинкової території здійснювалося двірниками дільниці з благоустрою ТОВ «КК «Коменерго-Суми» відповідно до строків та періодичності надання послуг. Скарг від мешканців будинку та приписів щодо неналежного стану прибудинкової території за вказаною адресою від структурного підрозділу Сумської міської ради Управління «Інспекція з благоустрою міста Суми» до ТОВ не надходило. Від позивача акти-претензії щодо ненадання послуг з прибирання прибудинкової території буд. АДРЕСА_1 в грудні 2017 року та в січні 2018 року не надходили.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними доказами про не надання відповідачем у спірний період послуг з прибирання прибудинкової території, про що свідчить відсутність актів-претензій, які можуть бути підставою для здійснення перерахунку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на випадки, визначені у цій статті.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживачів та виконавців житлово-комунальних послуг.

Так, споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Відповідно до пунктів 1, 11 Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого постановою КМУ від 11 грудня 2013 року № 970, цей Порядок визначає механізм проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі.

У разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 2.

Таким чином, споживач житлово-комунальних послуг має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі виконавцем послуг на підставі акту-претензії, складеного у встановленій законом формі.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи наведені норми закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України не було доведено належними доказами, а саме актами-претензіями, складеними у встановленій законом формі, про не надання ТОВ «КК «Коменерго-Суми» у період з грудня 2017 року до січня 2018 року послуг з прибирання прибудинкової території за адресою її мешкання.

Статтями 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів», не пов'язувала завдання моральної шкоди із небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, не знайшло свого підтвердження порушення її прав у сфері дії вище зазначених положень Закону України «Про захист прав споживачів», тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав і для відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко