ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/1616/18

провадження № 22-ц/4809/454/19

Кропивницький апеляційний суд в складі: колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Чельник О.І.(головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Акціонерне товариство «Ідея Банк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі по тексту - ПАТ «Ідея Банк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказала, що 20 квітня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович вчинив виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №994, відповідно до якого запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Z62.203.75731 від 08 лютого 2017 року, у загальному розмірі 45114,47 грн., яка складається з: 21215,98 грн. - основний борг; 3046,53 грн. - прострочений борг; 6582,39 - прострочені проценти; 259,24 - строкові проценти; 726,31 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 2327,75 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 9256,27 грн. - пені; 1700,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Зазначала, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки заборгованість, яка підлягає стягненню із неї за виконавчим написом не є безспірною. Посилалась на те, що стягнення з неї сум плати за обслуговування кредиту та простроченої плати за обслуговування кредиту є незаконним.

На підставі викладених обставин просила суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Світловодського міськрайонного Кіровоградської області від 13 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №994. Вирішено питання судових витрат.

Суд виходив із того, що оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 3.1., 3.2. глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначило, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі по тексту - АТ «Ідея Банк») утворилось внаслідок зміни перейменування та типу ПАТ «Ідея Банк», що підтверджується статутом АТ «Ідея Банк».

Посилалося на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що визначення «плата за обслуговування кредиту» та «плата за обслуговування кредитної заборгованості» стосується тієї ж самої заборгованості відповідно до пункту 1.11 кредитного договору від 08 лютого 2017 року, яка нараховується згідно з умовами вказаного договору та у графіку щомісячних платежів визначена як комісія.

Вказало, що направлену відповідачем вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором від 08 лютого 2017 року було отримано ОСОБА_4 16 березня 2018 року, однак після отримання нею вказаної вимоги та до моменту вчинення виконавчого напису від 20 квітня 2018 року, нараховану заборгованість позивачем оскаржено не було.

Крім того, посилається на те, що позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували альтернативний розмір заборгованості позивача за кредитним договором, окрім наданого відповідачем нотаріусу перед вчиненням виконавчого напису детального розрахунку заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_4 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із сімейними обставинами. Враховуючи відсутність доказів поважності причин, через які учасник справи не може прибути в судове засідання, колегія суддів не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належно повідомленого учасника справи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 08 лютого 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №Z62.203.75731, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 24804,00 грн. (т.1 а.с.13).

У пункті 1.11 цього договору передбачено, що за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в термін та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

16 квітня 2018 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису за договором від 08 лютого 2017 року для стягнення боргу, який складається з 21215,98 грн. основного боргу; 3046,53 грн. простроченого боргу; 6582,39 грн. прострочених процентів; 259,24 грн. строкових процентів; 726,31 грн. нарахованої комісії; 2327,75 грн. простроченої комісії; 9256,27 грн. пені (т.1 а.с.75).

До заяви був доданий розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 06 березня 2018 року, письмова вимога направлена ОСОБА_4 про усунення порушень за кредитним договором, кредитний договір з графіком щомісячних платежів, копія опису цінного листа про надіслання вимоги, копія квитанції та списку згрупованих поштових відправлень, довідка про ненадходження платежів (т.1 а.с.76-86).

20 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №994 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ідея Банк» несплачених у строк відповідно до умов кредитного договору та розрахунку заборгованості за договором за період з 08 серпня 2017 по 06 березня 2018 року грошових коштів у розмірі 45114,47 грн., яка складається з такого:

- 21215,98 грн. - основний борг; 3046,53 грн. - прострочений борг; 6582,39 - прострочені проценти; 259, 24 - строкові проценти; 726, 31 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту; 2327, 75 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 9256, 27 грн. - пеня; 1700 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (т.1 а.с.74).

29 травня 2018 року державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої відділу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №994, виданого 20 квітня 2018 року (т.1 а.с.12).

Встановивши, що вимога банку не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 994, таким, що не підлягає виконанню.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У частинах першій, другій статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідного спору. Проте, ОСОБА_4 з вимогою до суду про визнання недійсним кредитного договору від 08 лютого 2017 року в цілому або його окремих положень не зверталася.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2018 року по цивільній справі № 6761/45042/16-ц дійшов висновку про те, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не вирішує спір про право, який існує між сторонами, а лише перевіряє безспірність заборгованості на підставі належних і допустимих доказів.

Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, викладеними у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі по тексту Перелік документів), тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат». Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам.

Апеляційний суд, враховуючи ту обставину, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису стягувачем було подано заяву та додано усі документи, що підтверджують безспірність вимог кредитора та встановлені Переліком документів, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 Наданий стягувачем розрахунок заборгованості здійснено у межах строку позовної давності відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у колегії суддів не викликає.

Крім того, позивач як на підставу своїх вимог вказує на те, що відповідно до пунктів 1.3-1.7 кредитного договору позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку. Про зміну річної процентної ставки банк повинен повідомляти позичальника не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.4 кредитного договору від 08.02.2017. укладеного між сторонами станом на день укладення договору процентна ставка становила 15% (а.с.13, 76). Як свідчить розрахунок заборгованості позивача, наданий АТ «Ідея Банк» нотаріусу, процентну ставку змінено не було, заборгованість розраховано з 08.02.2017 по 08.02.2018 за ставкою 15% (а.с.78).

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, а апеляційна скарга АТ «Ідея Банк» задоволена, судовий збір, який було сплачено за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн. підлягає стягненню з позивача на користь АТ «Ідея Банк».

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2018 року скасувати таухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 8 лютого 2019 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: О.Л. Дуковський

О.А. Письменний