КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2019 року м. Київ

Справа № 88-ц/824/8/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Комаревцева Л.В.

Унікальний №753/3632/16-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року винесеної за розглядом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено, стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу по договору №SAMDN4092 від 03 грудня 2012 року: основну суму вкладу - 38 809,00 доларів США; проценти за вкладом (включно з періодом прострочення до 10 лютого 2016 року) у сумі 11 674,07 доларів США, а всього - 50 483,07 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року було скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року без змін.

09 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву, в якій зазначив, що починаючи з листопада 2018 року періодично звертався до банку з письмовими заявами про надання інформації про стан вкладу «Універсальний», який був оформлений на його ім'я.

20 листопада 2018 року до нього зателефонувала невідома особа, яка представилась представником банку, та запропонувала провести зустріч у місті Києва за для обговорення питань порушених у його зверненнях.

Під час зустрічні з представником банку ОСОБА_1 були повернуті оригінал договору та прибуткові касові чеки по даному договору.

06 грудня 2018 року уповноваженим працівником банку на письмове звернення представника заявника було засвідчено факт наявності вказаного договору у електронній інформаційній системі банку.

Посилаючись на те, що вказані обставини є істотними та не були встановлені судом, просив переглянути рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити, скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року та постановити нове про задоволення позову

Представник відповідача проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заперечував та просив рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Інші учасники процесу повідомлялись судом належним чином про дату, час, і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, присутніх представників, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами стверджує, що підставою для перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року є повернуті йому представником банку оригінали договору банківського вкладу та прибуткові касові чеки до нього, які підтверджують факт існування між сторонами договірних відносин та внесення коштів на відповідних банківський рахунок.

Датою відкриття нововиявлених обставин заявник вважає 06 грудня 2018 року -дату, коли заявникові були повернуті оригінали відповідних документів.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов'язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.

Крім того, судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У заяві про перегляд судового рішення заявник зазначив, що представником банку фактично заперечувалась обставина укладення між сторонами договору банківського вкладу, через відсутність інформації про його укладення в банківській інформаційній системі.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Скасовуючи заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, Апеляційний суд міста Києва виходив з наявних матеріалів справи та доказів наданих позивачем на підтвердження факту укладення договору банківського вкладу та внесення коштів на відповідний рахунок.

Згідно пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Звертаючись із цією заявою, заявник фактично посилається на доказ, який був відомий, але відсутній на час розгляду справи.

Під час звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявником було повторно надано копію заяви на оформлення депозитного вкладу та копії двох квитанцій, аналогічні тим які надавались суду першої інстанції під час звернення з позовом та були досліджені судами апеляційної та касаційної інстанцій.

В судовому засіданні представник заявникам пояснив, що ОСОБА_1 з відповідним клопотанням про витребування доказів по справі, не звертався.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам для віднесення їх до таких. При цьому, наведені ним обставини не впливають на правильність висновків Апеляційного суду міста Києва при вирішенні спору по суті.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Зазначені заявником обставини не спростовують фактичні дані, покладені в основу рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року, не впливають на правильність цього судового рішення та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. Такі обставини не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року. З огляду на це колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 268, 429 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 20 березня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль