Справа № 755/4869/19
У Х В А Л А

про передачу позовної заяви за підсудністю

"28" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та 26 березня 2019 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 27 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що позов пред'явлено до Прокуратури міста Києва, місцезнаходження якої визначено як: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, та до Державної казначейської служби України, місцезнаходження якої визначено як: м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 66, що також територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь моральну шкоду в розмірі 133 536,00 гривень, яка згідно змісту позовної заяви полягає в проведенні неналежного розслідування та розгляду кримінальної справи.

Стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів.

У відповідності до частини 4 вказаної статті, позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, підсудність даної справи може визначатися за вибором позивача також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 вказано його місце перебування - в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», яка розташована за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91.

Разом з тим, а ні в позовній заяві, а ні в долучених до неї документах не вказано зареєстроване місце проживання чи перебування позивача, що позбавляє суд можливості його встановлення та вирішення питання, чи відноситься дана справа згідно положень ч.4 ст.28 ЦПК України до територіальної підсудності Дніпровського районного суду міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про місцезнаходження відповідачів та відсутність інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування позивача, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: