Постанова

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 136/238/18

провадження № 61-725св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Росошанська сільська рада Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 ,

треті особи: Росошанський ясла-садок «Сонечко», заклад Навчально-виховний комплекс: Росошанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Росошанської ОТГ Липовецького району Вінницької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області в складі судді Кривенко Д. Т. від 12 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду в склад колегії суддів: Стадника І. М., Міхасішина І. В., Войтка Ю. Б. від 28 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_2 , треті особи: Росошанський ясла-садок «Сонечко», заклад Навчально-виховний комплекс: Росошанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Сонечко» Росошанської ОТГ Липовецького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування; поновлення на роботі; стягнення невиплаченої заробітної плати, заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що згідно наказу Відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації від 24 вересня 2010 року за № 55/3 вона з 01 жовтня 2010 року була призначена на посаду завідуючої Росошанським дитячим садком за строковим трудовим договором. Рішенням 2 сесії 8 скликання Росошанської сільської ради Липовецького району вінницької області від 03 листопада 2017 року за № 15 вирішено ліквідувати Росошанський ясла-садок «Сонечко» як юридичну особу. Указане рішення є предметом оскарження у адміністративній справі № 802/88/18-а, що розглядається Вінницьким окружним адміністративним судом. Розпорядженням Росошанського сільського голови Володимира Слинчука за № 9 від 12 січня 2018 року її було звільнено з посади завідувача Росошанським ясла-садком «Сонечко» з 15 січня 2018 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, за пунктом першим статті 40 КЗпП України, а також зобов`язано виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку за 12 календарних днів (період з 01 жовтня 2017 року) та вихідну допомогу в розмірі середнього місячного заробітку. Вважає своє звільнення з роботи протиправним, а тому просить скасувати рішення роботодавця на підставі якого її звільнено, оскільки ним порушено її право на працю, що гарантовано Конституцією України та стосовно неї мала місце дискримінація, що полягає у невжитті відповідачем по відношенню до неї заходів по працевлаштуванню на відміну від інших працівників, шляхом переведення за згодою на інше підприємство.

Крім того вважає, що Росошанський ясла-садок «Сонечко не ліквідовувався, а відбулась реорганізація юридичної особи у вигляді приєднання майнового комплексу Росошанського ясла-садочку «Сонечко» до майнового комплексу «Росошанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів - дошкільного навчального закладу «Сонечко» Росошанської ОТГ Липовецького району Вінницької області, а трудовий колектив дитячого садка злився з трудовим колективом школи.

Крім того, посилається на те, що її звільнення відбулося без попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої вона була. Зазначеними діями їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 100 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача ОСОБА_1 відповідачем відбулось без порушення встановленого законом порядку, оскільки після ліквідації юридичної особи - Росошанський ясла-садок «Сонечко» створена нова установа, яка не є його правонаступником, а тому у відповідача не виникло зобов`язання щодо працевлаштування звільнених працівників.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду про відмову в позові, зазначив, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

На адресу Верховного Суду від Росошанської сільської ради надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому заявник просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити в силі. Вважає, що обставини та вимоги викладені в касаційній скарзі є безпідставними, протиправними та незаконними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 136/238/18 з Липовецького районного суду Вінницької області.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що наказом начальника відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації Косач І. від 24 вересня 2010 року № 55/3 ОСОБА_1 з 01 жовтня 2010 року призначено на посаду завідуючої Росошанським дитячим садком за строковим трудовим договором з оплатою праці згідно чинного законодавства.

Рішенням 2 сесії 8 скликання Росошанської сільської ради Липовецького району від 03 листопада 2017 року № 15 було прийнято рішення про ліквідацію Росошанського ясла-садка «Сонечко» як юридичної особи та утворення ліквідаційної комісії.

Відповідно до розпорядження голови Росошанської сільської ради Липовецького району № 49 «Про попередження працівників про наступне вивільнення у порядку пункту першого статті 40 КЗпП України від 14 листопада 2017 року працівники Росошанського ясла-садка «Сонечко» Росошанської сільської ради попереджені про наступне вивільнення, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації посад працівників на підставі пункту першого статті 40, статті 49-2 КЗпП України, зокрема: завідувача Росошанським ясла-садком «Сонечко» - ОСОБА_1 та бухгалтера цієї установи ОСОБА_3 .

Про наступне вивільнення завідувача Росошанським ясла-садком «Сонечко» - ОСОБА_1 останню було повідомлено шляхом направлення 15 листопада 2017 року попередження відповідного змісту.

Відповідно до Розпорядження голови Росошанської сільської ради Липовецького району № 9 від 12 січня 2018 року ОСОБА_1 звільнено із посади завідувача Росошанського ясла-садка «Сонечко» з 15 січня 2018 року, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації посад працівників за пунктом першим статті 40 КЗпП України; бухгалтеру закладу «Навчально-виховний комплекс Росошанська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Сонечко» виплатити ОСОБА_1 компенсацію на невикористану відпустку 12 календарних днів (період з 01 жовтня 2017 року) та вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку.

Позивач знаходилась в трудових відносинах з юридичною особою Росошанський ясла-садок «Сонечко», відомості про припинення якої внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 18 квітня 2018 року. Отже із зазначеної дати юридична особа Росошанський ясла-садок «Сонечко» припинила своє існування і перестала бути учасником цивільно-правових відносин.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно пункту й частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації скорочення чисельності або штату працівників.

Із змісту наведеної норми убачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, зокрема: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

По справі судом було встановлено, що мала місце саме ліквідація Росошанського дитячого ясла-садка «Сонечко» з метою оптимізації мережі навчально-виховних закладів з реалізації конструктивного права дитини на доступність та безоплатність загальної освіти, , що було предметом розгляду 2 сесії 8 скликання Росошанської сільської ради 03 листопада 2017 року, за наслідками якої було прийнято рішення за № 15 про ліквідацію юридичної особи Росошанський ясла-садок «Сонечко».

З відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 18 квітня 2018 року було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Росошанського ясла-садочку «Сонечко» № 7000255.

З цих підстав є необґрунтованими твердження позивача про те, що фактично відбулась реорганізація Росошанського ясла-садка «Сонечко», а не його ліквідація.

Вивільнення всіх працівників проводилося у зв`язку з повною ліквідацією підприємства, що свідчить про відсутність в ньому будь-яких вакансій. А відтак ніяких переваг на працевлаштування, на переведення на іншу роботу в разі звільнення в зв`язку з повною ліквідацією у такому випадку не передбачено.

З огляду на викладене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що звільнення ОСОБА_1 відповідачем відбулось без порушення встановленого законом порядку, оскільки після ліквідації юридичної особи - Росошанський ясла-садок «Сонечко» створена нова установа, яка не є його правонаступником, а тому у відповідача не виникло зобов`язання щодо працевлаштування звільнених працівників.

Таким чином доводи касаційної скарги про те, що відповідачем не було запропоновано іншої роботи, не заслуговують на увагу, оскільки вивільнення проводилося у зв`язку з ліквідацією підприємства, а отже, такі вакансії відсутні.

Відповідно до статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема: ліквідації підприємства, установи, організації та звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян.

Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що при звільненні позивача її права порушені не були.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області на користь позивача невиплаченої заробітної плати починаючи з 01 січня 2018 року по 15 січня 2018 року суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із положень статті 112 ЦК України, яка визначає обов`язковість звернення працівника, в разі ліквідації юридичної особи, до ліквідаційної комісії за належними їй до виплати сум. У матеріалах справи відсутні докази такого звернення позивачем, а тому правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, позивачем не дотримано порядок задоволення своїх вимог як кредитора Росошанського ясла-садочку «Сонечко», що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Доводи наведені у касаційній скарзі зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Оскільки оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун