Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 521/11437/16-ц

провадження № 61-30459св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_4,

суб'єкт оскарження - Приморський відділ Державної виконавчої служби

м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області,

заінтересовані особи: Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Росла», старший державний виконавець Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хорунжа Вікторія Габреілівна, державний виконавець Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул Вадим Андрійович, державне підприємство «Сетам», приватне підприємство «Юридична компанія «Діол»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від

03 квітня 2017 року у складі судді Сегеди О. М. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року у складі колегії суддів:

Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиціїв Одеській області (далі - державний виконавець Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області), заінтересовані особи: Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Приморський ВДВС Одеського МУЮ), публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), товариство з обмеженою відповідальністю «Росла» (далі - ТОВ «Росла»), старший державний виконавець Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Хорунжа В. Г. (далі - старший державний виконавець Хорунжа В. Г.), державний виконавець Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Крецул В. А. (далі - державний виконавець Крецул В. А.), державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), приватне підприємство «Юридична компанія «Діол» (далі - ПрП «ЮК «Діол»), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Приморського ВДВСм. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження № 46521198, з виконання виконавчого листа № 1519/2-4874/11, виданого 10 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБТ Банк» заборгованості у розмірі 1 382 309,45 грн. 29 червня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами цього виконавчого провадження скаржником було встановлено, що старшим державним виконавцем

Хорунжою В. Г. було проведено опис та арешт іпотечної квартири АДРЕСА_4 та було залучено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Росла» для проведення її експертної оцінки. 04 лютого 2016 року ТОВ «Росла» провело оцінку вказаної квартири без її огляду, яка на той час склала 504 056,00 грн.Зазначав, що про проведення оцінки квартири його вчасно не повідомили, та подали заявку до ДП «Сетам» для проведення примусової реалізації (аукціону) на електронних торгах, чим позбавили його права на оскарження вказаного звіту про оцінку майна, який на його думку, є необ'єктивним та значно заниженим. ОСОБА_4 заперечував проти результатів оцінки іпотечної квартири, проведеної ТОВ «Росла», у зв'язку з чим звернувся до державного виконавця з заявою про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак йому було відмовлено у задоволенні цієї заяви. Через неправомірні дії старшого державного виконавця Хорунжої В. Г., вказане нерухоме майно було реалізовано за заниженою ціною.

У зв'язку з викладеним просив суд визнати дії старшого державного виконавця Хорунжої В. Г. в частині відмови у призначені рецензування звіту експертної оцінки майна незаконними, скасувати оцінку нерухомого майна та призначити рецензування звіту про оцінку майна.

Справа розглядалася неодноразово.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ПАТ «ВТБ Банк».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2017 року за заявою ПАТ «ВТБ Банк» до участі у справі в якості заінтересованих осіб було залучено ТОВ «Росла», старшого державного виконавця Хорунжу В. Г., державного виконавця Крецул В. А.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017 року за заявою ПАТ «ВТБ Банк» до участі у справі в якості заінтересованих осіб було залучено ДП «Сетам», ПрП «ЮК «Діол».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2017 року прийнято відмову ОСОБА_4 від вимог скарги в частині призначення рецензування звіту про оцінку нерухомого майна та провадження у справі в цій частині закрито (а. с. 38 том 2).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року, скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Судові рішення мотивовані тим, що статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, проведеного суб'єктом оціночної діяльності, а також результатів рецензування звіту про оцінку майна. Такі результати можуть бути оскаржені державному виконавцю або до суду у встановлений законом строк. У разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна та результатами рецензування звіту про оцінку майна сторона виконавчого провадження може оскаржити такі результати в порядку і в строки, встановлені законом, незважаючи на те, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем. Також вказано, що скаржником не було надано до матеріалів справи належних доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна, як і не надано доказів на підтвердження відсутності проведення огляду нерухомого майна суб'єктом оціночної діяльності. Судами було встановлено, що старший державний виконавець Хорунжа В. Г. під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні № 47843776 діяла в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням вимог, встановлених ЦПК України. Також вказано, що скаржником не було надано до суду належних та допустимих доказів того, що висновок про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ'єктивним.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, поданій представником ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди обох інстанцій не звернули уваги на те, що заявником оскаржувалась оцінка опису нерухомого майна. Вказує, що він не був обізнаний про проведення оцінки квартири АДРЕСА_4. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій проігнорували той факт, що висновок про оцінку майна надсилався не за його поштовою адресою, а на помилкову та невідому йому адресу. Також вказує, що складаючи оскаржуваний звіт про оцінку його квартири, представники оціночної компанії не приходили, не фотографували, не вимірювали та не вивчали приміщення цієї квартири. Вказує, що з її оцінкою він погодитися не може, оскільки визначена експертом ціна є необ'єктивною та значно заниженою, а реалізація квартири за такою ціною порушує його права, оскільки саме він недоотримав кошти від її продажу. Вказував, що звіт про оцінку підписала неуповноважена особа

ОСОБА_11, який не мав повноважень на проведення оцінки об'єкту нерухомості.

09 січня 2018 року до Верховного Суду надійшли заперечення ПрП «ЮК «Діол» на касаційну скаргу ОСОБА_4, у який зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки. Вказують, що скаржника повідомляли про результати проведеної оцінки його квартири за адресою АДРЕСА_1 в

м. Одеса, однак конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. Доводи ОСОБА_4 стосовно того, що повідомлення про проведену оцінку нерухомого майна було направлено на невідому йому адресу: АДРЕСА_2, є необґрунтованим, оскільки за цією адресою зареєстрована ОСОБА_12 Доводи касаційної скарги стосовно того, що звіт про оцінку нерухомого майна не відповідає дійсності, не відповідають встановленим у справі обставинам, оскільки звіт про оцінку майна було складено 09 лютого 2016 року, а на реалізацію воно передане у червні 2016 року, перші торги відбулися в липні 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку дії оцінки. Доводи скаржника стосовно того, що звіт про оцінку майна підписав ОСОБА_11 без відповідного сертифікату, не відповідають дійсності, оскільки звіт про оцінку нерухомого майна підписав ОСОБА_13, як оцінювач та ОСОБА_11, як керівник ТОВ «Росла». Таким чином доводи касаційної скарги ОСОБА_4 є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди встановили, що 04 лютого 2015 року постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Касіловою К. О. на підставі виконавчого напису № 1519/2-4874/11 виданого 10 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси, було відкрите виконавче провадження про стягненняз ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВБТ Банк» заборгованості у розмірі 1 382 309,45 грн (а. с. 165 том 1).

Також Приморським ВДВСм. Одеса ГТУЮ в Одеській області стосовно ОСОБА_4 були відкриті виконавчі провадження № 2275, № 2276,

№ 2273, № 2274 щодо стягнення з нього на користь ПАТ «ВБТ Банк» грошових коштів.

Постановою Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 21 липня 2016 року виконавчі провадження № 2275, № 2276, № 2273, № 2274 були об'єднанні у зведене виконавче провадження за № 2275 на загальну суму

1 500 491,40 грн (а. с. 145 том 1).

Постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Касіловою К. О. від 10 лютого 2015 року було приєднано виконавче провадження № 46521198 з примусового виконання виконавчого листа

№ 1519/2-4874/11, виданого 10 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси, до зведеного виконавчого провадження № 47843776 (а. с. 160 том 1).

04 грудня 2014 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 відповідно до акта опису й арешту майна (а.с. 158-161 том 2).

04 грудня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа

№1519/2-4874/11 виданого 10 січня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси, старшим державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ було складено акт опису й арешту майна, в якому було зафіксовано, що ОСОБА_4 отримав копію вказаного акту (а. с.156-159

том 1).

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 12 червня 2015 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Росла» для участі у виконавчому провадженні щодо надання письмового висновку з питань визначення вартості арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2000 року ОСОБА_4 (а. с. 154

том 1).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 09 лютого 2016 року станом на

04 лютого 2016 року, вартість арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 становить 504 056,00 грн (а. с. 174-197 том 2).

02 березня 2016 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області на адресу ОСОБА_4 (АДРЕСА_5) було надіслано лист від 02 березня 2016 року № 4670 про призначення оцінювача для участі у виконавчому провадженні та проведення оцінки арештованого майна, за результатами якої вартість квартири АДРЕСА_4 склала 504 056,00 грн та роз'яснено право подати державному виконавцю заперечення щодо оцінки в десятиденний строк з дня надходження повідомлення (а. с. 147 том 1).

Факт направлення вказаного листа підтверджується поштовим повідомленням (а. с. 148-149 том 1).

26 травня 2016 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області було направлено заявку на реалізацію арештованого майна та згідно листа ДП «Сетам» торги були призначені на 29 червня - 01 липня

2016 року (а. с. 150-151 том 1).

29 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з заявою про призначення рецензування звіту про оцінку майна, оскільки не погодився з оцінкою арештованого майна - квартири АДРЕСА_4 (а. с. 13

том 1).

Відповідно до листа начальника Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 30 червня 2016 року № 14175 заявнику було відмовлено в призначенні рецензування звіту експертної оцінки від 02 березня 2016 року

(а. с. 14 том 1).

Аукціон по реалізації майна не відбувся з у зв'язку з відсутністю покупців, тому 22 липня 2016 року державним виконавцем було проведено переоцінку арештованого майна, ціна якого на повторному аукціоні становитиме 99 % від стартової ціни майна, а саме квартири АДРЕСА_4 - 499 015,44 грн, про що було складено акт переоцінки майна від 22 липня 2016 року (а. с. 125, 139 том 1).

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Інститут незалежної експертизи» за заявою ОСОБА_4, вартість квартири АДРЕСА_4 станом на 01 серпня

2016 року складає 913 748,98 грн (а. с. 19-41 том 1).

Судами було встановлено, що предмет іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_4 яка належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня

2000 року ОСОБА_4 була реалізована з 05 вересня до 07 вересня

2016 року ДП «Сетам», шляхом проведення електронних торгів за адресою:

м. Київ, вул. Стрілецького,4-6, на підставі порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Мінстерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 за ціною 499 015,44 грн, що підтверджується актом № 46521198 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (а. с. 102-103 том 1).

Відповідно до протоколу від 04 жовтня 2016 року № 195937 переможець торгів - ПрП «ЮК «Діол» (а. с. 118-119 том 1).

Відповідно до платіжного доручення від 20 вересня 2016 року №47 ПрП «ЮК «Діол» перерахувала на рахунок Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області грошові кошти за придбання майна - 474 064,67 грн (а. с. 120 том 1).

Згідно зі статтею 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частин другої та третьої статті 387 ЦПК України 2004 року, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року

№ 512/5 (далі - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє низку окремих виконавчих дій шляхом прийняття відповідних рішень (винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів) у випадках, передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами.

Такі дії спрямовані на створення умов для застосування заходів примусового виконання, а так само на примушування боржника до повного, правильного і своєчасного виконання вимог, що містяться у виконавчому документі.

Виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішень суду, здійснюються безпосередньо державним виконавцем. Зокрема, виконавчі дії, спрямовані на звернення стягнення на майно боржника, є комплексними та складаються з виявлення майна, його арешту (опису), вилучення, примусової реалізації тощо.

Згідно зі статтею 13 Закону для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Аналогічне положення міститься у пункті 2.9 Інструкції.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною третьою статті 58 Закону передбачено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Встановивши, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника були вчинені відповідно до вимог закону, а визначення вартості цього майна було здійснені належними суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання з дотриманням процедури, встановленої відповідними нормативно-правовими актами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання незаконними дій державних виконавців щодо здійснення оцінки нерухомого майна та, скасування вказаної оцінки.

Судами було встановлено, що державний виконавець направляв на адресу ОСОБА_4 звіт про оцінку вказаного нерухомого майна, однак він був повернутий назад за закінченням терміну зберігання.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що оскаржуваний звіт про оцінку нерухомого майна було направлено на невідому скаржнику адресу спростовується листом державного виконавця від 02 березня 2016 року № 4670, з якого суди встановили, що звіт про оцінку нерухомого майна було адресовано боржнику за адресою АДРЕСА_3 та вказаний лист повернувся назад за закінченням терміну зберігання (а. с. 147-148 том 1).

Акт опису та арешту вказаної квартири було проведено в присутності

ОСОБА_12, яка є поручителем боргових зобов'язань боржника у справі та прийняла її на зберігання (а. с. 158-161 том 2).

Доводи скаржника стосовно того, що звіт про оцінку майна підписав ОСОБА_11 без відповідного сертифікату спростовуються матеріалами справи, а саме звітом про оцінку нерухомого майна (а. с. 174-211 том 2), згідно якого оцінку нерухомого майна проводила ОСОБА_15, а не ОСОБА_11, як стверджує скаржник.

Таким чином,розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують цих висновків та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки. Відповідно до статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Згідно частини першої статті 410 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв І. М. Фаловська С. П. Штелик