Справа № 169/894/19
Провадження № 2/169/353/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 .

У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 6 грудня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 62).

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, 6 грудня 2019 року відповідачі, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення, та просили справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 28, 29, 63, 64).

Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 12 лютого 2003 року склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів внучці ОСОБА_1 (а.с. 9).

Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) спадкодавцеві ОСОБА_4 підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 Клюської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 11).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 60).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 78,1 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», хлів-гараж «Г-1», вбиральня «Д» (а.с. 13-15).

Зі змісту довідки Клюської сільської ради Турійського району № 511 від 30 серпня 2019 року видно, що в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 з дня його смерті вступила його внучка ОСОБА_1 позивач у справі (а.с. 12).

21 червня 2017 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 31 на звороті).

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, про шлюб та свідоцтвами про одруження (а.с. 34-39, 54-55), з яких видно, що позивач ОСОБА_1 є онукою спадкодавця ОСОБА_4

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_4 12 лютого 2003 року, не змінювався і є дійсним (а.с. 42).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.

Постановою приватного нотаріуса від 29 серпня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію та належність спадкодавцю ОСОБА_4 (а.с. 10).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 82/2017 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 31-61), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто, в тому числі і відповідачі, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 192 грн 10 коп. з кожного.

На підставі викладеного, статей 524, 548, 549, 553 ЦК УРСР та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 78,1 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б-1», хлів «В-1», хлів-гараж «Г-1», вбиральня «Д», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 54 від 6 листопада 2019 року на рахунок № UA6003397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 10 (десять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: село Кульчин, Турійський район, Волинська область.

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: село Клюськ АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 24 грудня 2019 року

Головуючий