ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5838/18 Номер провадження 22-ц/814/1077/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Мацевича Ігора Юрійовича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 01 лютого 2019 року в приміщенні суду в м. Кременчук у складі судді Предоляк О.С.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треря особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖЕП Перспектива", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 15161 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн, заподіяні залиттям квартири, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. Квартира відповідача ОСОБА_4 за № 31 знаходиться за тією ж адресою поверхом вище.

Зазначала, що 25 червня 2018 року з вини відповідача, сталося залиття її квартири, про що комісією ТОВ «ЖЕП Перспектива» від 25 червня 2018 року складено акт. Відповідно до вказаного акту залиття квартири відбулось внаслідок пошкодження гнучкого шлангу під мийкою на кухні в квартирі № 31.

Вартість відновлюваного ремонту квартири, у зв'язку із її залиттям, визначена згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 38-18 від 09 липня 2018 року.

Вважає, що матеріальна шкода та моральна шкода, яка виявилася у моральних стражданнях, пов'язаних із пошкодженням її майна, мають бути відшкодовані за рахунок відповідача у повному обсязі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15161 грн., моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та понесені судові витрати.

Рішення суду вмотивоване тим, що винними діями відповідача позивачеві заподіяно матеріальної та моральної шкоди, які підлягають відшкодуванню.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_4 - адвокат Мацевич І.Ю., просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме покладення в основу доказування недопустимих доказів, не проведення експертизи для встановлення розміру заподіяної шкоди, а також неврахування скрутного матеріального становища відповідача.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2

Квартира № АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_4

25 червня 2018 року сталося залиття квартири позивача, про що комісією ТОВ «ЖЕП Перспектива» 25 червня 2018 року складено відповідний акт. Зафіксовані пошкодження: спальня - з люстри текла вода; кладова - стелі та стіни вологі; зала - мокрі шпалери; кухня - на стінах мокрі шпалери; спальня - мокра стеля; коридор - з люстри текла вода.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_6 підтвердив, що 25 червня 2018 року був присутній та допомагав усувати наслідки затоплення квартири АДРЕСА_1. На власний телефон здійснював відео зйомку приміщень квартири, які затоплені водою. Вказаний диск оглянутий учасниками у місцевому суді з відповідними поясненнями.

В акті від 25 червня 2018 року містяться відомості, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось внаслідок пошкодження гнучкого шлангу під мийкою на кухні в квартирі АДРЕСА_2.

Складений акт містить відомості на підтвердження факту причини залиття, засвідчений факт витоку води, обстежувалася як квартира АДРЕСА_2

02 липня 2018 року проведено будівельно-технічне дослідження квартири АДРЕСА_1, за його результатами складено висновок № 38-18 від 09 липня 2018 року, згідно якого вартість відновлюваного ремонту в зв'язку з залиттям становить 15 161 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про доведеність вимог позивача та необхідність стягнення з відповідача заподіяних його діями матеріальної та моральної шкоди, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтями 151, 177, 179 ЖК України та статтями 322, 323 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами).

Пунктом 7 Правил передбачено обов'язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Місцевим судом встановлено факт заподіяння відповідачем шкоди позивачеві та розмір такої шкоди.

Доводи апелянта про те, що акт ТОВ «ЖЕП Перспектива» є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири безпідставні, оскільки він повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», та в якому містяться такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про недоведеність вини відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок залиття належної йому квартири, оскільки у деліктних зобов'язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому відповідач не надав доказів, які б спростовували наявність його вини у залитті квартири позивача.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України апелянтом не доведено скрутне матеріальне положення ОСОБА_4 Окрім того, майновий стан ОСОБА_4 не звільняє її від цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду.

Посилання апелянта на не призначення місцевим судом судової будівельної експертизи є безпідставними. Так, відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Місцевий суд обґрунтовано вважав, що у справі не виникла сукупність вищевказаних умов для призначення експертизи. Розмір заподіяної шкоди підтверджений висновком будівельно-технічного дослідження № 38-18 від 09 липня 2018 року, який був поданий позивачем. Достовірність висновку не спростована відповідачем та не викликає сумнівів у його правильності.

Доводи апелянта про те, що з фототаблиці, наданої експертом, не вбачається факт затоплення квартири позивача є безпідставними та суперечать матералам справи. Так, на фотографіях, що складають собою фототаблицю (а.с. 130-139) видно сліди підтоплення.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем доведено у повному обсязі факт понесення ним витрат на правничу допомогу та їх розмір. Зокрема до місцевого суду було надано ордер на надання правової допомоги, квитанцію про оплату послуг адвоката, договір про надання правової допомоги з розрахунком виконаних робіт.

Будь-яких заяв чи клопотань з боку відповідача щодо не співмірності заявлених витрат не надходило.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача

Таким чином, судові витрати ОСОБА_2, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги, підлягають стягненню з відповідача.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Мацевича Ігора Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун