Справа № 716/30/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.,

за участю

позивача- Дем"янів Г.М.,

представника позивача- Данищука В.В.,

відповідача- Дем"янів В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 до 19.12.2008 . Від спільного проживання мають доньку- Дем"янів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.02.2007 із відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 18.01.2007 до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день дитина перебуває на її утриманні та продовжує проживати із нею. Позивач посилається на те, що самостійно не спроможна забезпечити доньку всім необхідним для її нормального розвитку та виховання на належному рівні, оскільки з часу прийняття рішення про стягнення аліментів підвищилися ціни на продукти харчування, електроенергію, газ, предмети першої необхідності. Крім цього, з моменту присудження аліментів збільшився встановлений державою прожитковий мінімуму на дитину.

Позивач зазначає, що в даний період в неї погіршився матеріальний стан, вона ніде не працює та офіційних доходів не має. Їй відомо, що відповідач працює не офіційно і час від часу їздить за кордон на роботу, має стабільний заробіток.

У зв"язку із наведеним позивач просить змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.02.2007 із 160 грн. на 1200 грн., але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 разом із своїм представником ОСОБА_3 уточнили позов та просили збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із 160 грн. на 1200 грн. щомісячно і до її повноліття .

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позов визнав. Позивач зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1200 грн. щомісячно і до її повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №021603 від 06.03.2006 відповідач ОСОБА_2 є батьком останньої.

Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітня донька - ОСОБА_5 залишилася проживати із позивачем та на даний час знаходиться на її утриманні.

Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.02.2007 із ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 18.01.2007 і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Роз'яснення абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Як роз'яснено у п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України ( в редакції чинній на час вирішення спору) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є внесення змін в Сімейний Кодекс України щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

З часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн., в Україні значно підвищилася вартість життя. Матеріальний стан позивача та аліменти у розмірі 160 грн. на дитину не можуть забезпечити належний рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від доньки. Крім доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 інших дітей не має. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки працює по найму, є фізично здоровою особою, яка спроможна сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Оскільки з дня присудження аліментів минуло більше 10 років, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, відповідач погодився збільшити розмір аліментів та сплачувати позивачу на утримання дитини в розмірі 1200 грн., суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог і збільшення розміру стягуваних аліментів, раніше визначених судом, до 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та

набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 182, 184, ст. 192 СК України, керуючись п.1 ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206, ст. 263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити .

Збільшити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2), жительки с.Вікно Заставнівського району Чернівецької області на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.02.2007 в розмірі 160 грн. і стягувати в подальшому аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Після набрання рішенням суду законної сили виконавчий лист № 2-144/2007 виданий за рішенням Заставнівського районного суду від 08.02.2007 - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2019

Суддя О.Пухарєва