Справа № 405/5806/19
Провадження № 6/405/160/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький подання старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Брандальського Д.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Брандальський Д.С. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , яка документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 . орган видачі 3501 та НОМЕР_3 , орган видачі 3501 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження (АСВП №52581046) з примусового виконання виконавчого листа № 1109/4420/2012 від 31.01.2013 р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс Траст Груп» заборгованості в розмірі 482 299, 26 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РІ10К1І1І: НОМЕР_1 . Відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) виконавцем 04.10.2016 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані факти свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного виконавця).

При цьому, судом відзначається, що старший державний виконавець Брндальський Д.С. судом повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду подання, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав, на підставі чого суд вважає за можливе здійснити розгляд подання за відсутності державного виконавця.

Зваживши доводи, викладені в поданні, дослідивши матеріали, додані до подання, суд вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, - слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книга друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книги другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року,затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», встановлено, що подання має обов`язково містити обґрунтування наявності фактів ухилення боржника фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів виконавчого провадження, доданих державним виконавцем до подання, судом встановлено, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження (АСВП №52581046) з примусового виконання виконавчого листа № 1109/4420/2012 від 31.01.2013 р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за договором кредиту № 014/0456/18/01900 від 10.04.2007 року в розмірі 482 299, 26 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 . Відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) державним виконавцем 04.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запит до Пенсійного фонду України № 40382081 боржник перебуває у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 . Згідно Інформації на запит до Пенсійного фонду України №40382083 боржник не перебуває на обліку як отримувач пенсії.

Згідно відповіді па запит № 40382085 про номери рахунків, відкритих фізичними особами-підприємцями Державна фіскальна служба України повідомила, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорту на обліку в органах ДПС не перебуває.

23.05.2018 р. державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем отримання доходу - ФОП « ОСОБА_3 », адреса: АДРЕСА_2 . Станом на 04.04.2019 р. кошти на депозитний рахунок відділу не надходили.

За повідомленням державної міграційної служби України від 31.10.2018 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі 3501 та НОМЕР_3 , орган видачі 3501.

Розглядаючи дане подання та надаючи оцінку наданим суб`єктом звернення доказам, суд виходить з того, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням державного виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ч.ч. 3,4 ст. 441 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, зокрема, судовим рішенням.

Відповідно до положення ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні від виконання зобов`язань за рішенням суду, поки не буде доведено протилежне в порядку ст. 12 ЦПК України суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного (приватного) виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи боржника за виконавчим провадженням за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, тяжкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, - тобто він має змогу виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

В обґрунтування необхідності тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України заявник посилається на те, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 не виконує зобов`язання, покладені на неї судовим рішенням, та не вживає заходів, спрямованих на виконання зобов`язань за судовим рішенням, а так само не з`являється на виклики до державного виконавця, що в сукупності свідчить про ухилення останньої від виконання зобов`язання.

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, а державним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків, як і не доведено наявності у боржника майна або джерел доходу, за рахунок яких остання мала би можливість виконати зобов`язання, покладені на неї судовим рішенням.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Однак, державним виконавцем не надано жодного доказу в підтвердження виконання зазначених вище вимог Закону, що викликає у суду обґрунтований сумнів в обізнаності боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 про початок примусового виконання судового рішення, яким на останню покладено відповідні зобов`язання.

Державний виконавець у поданому до суду поданні також посилається на невиконання боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_1 обов`язку своєчасно з`являтися на вимогу виконавця до відділу виконавчої служби, дане твердження заявника судом розцінюється критично, враховуючи те, що отримання ОСОБА_1 викликів державного виконавця, жодними доказами не підтверджено, а тому факт неявки без поважних причин ОСОБА_1 до відділу виконавчої служби вважається судом не доведеним.

Крім того, суд наголошує на тому, що для застосування обмеження у праві виїзду за межі України необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Окремо судом відзначається, що за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда № 1109/4402/2012 від 10.12.2012 р. на користь ПАТ «Ерсте Банк» стягнуто заборгованість в солідарному порядку з трьох відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в той час, як подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України подано державним виконавцем лише щодо одного боржника, без зазначення при цьому виконання рішення суду двома іншими боржниками.

Крім того, державним виконавцем до подання додано ряд документів, які на переконання суду не стосуються примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа, в межах якого державним виконавцем подано подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, так як в них стягувачем зазначений ОСОБА_4 , боржником ОСОБА_1 , борг визначено в сумі 403 981, 80 грн., виконавчий лист № 1109/4416/2012, виданий 12.07.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що державним виконавцем в поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання, при цьому судом під час розгляду подання не встановлено, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, маючи всі реальні можливості для їх виконання, більш того, державним виконавцем не доведено, яким чином застосовування до боржника за виконавчим провадженням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, може позначитися на виконанні останньою зобов`язань за рішенням суду і зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішенням суду, на підставі чого суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України, ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Брандальського Д.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , яка документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , орган видачі 3501 та НОМЕР_3 , орган видачі 3501, до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова