Справа № 638/5785/16 - Ц
Номер провадження 2/638/347/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 07.04.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у його спілкуванні та вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- перший тиждень кожного місяця з 18:00 години п'ятниці по 18:00 годину суботи, третій тиждень місяця та у третій тиждень кожного місяця з 18:00 години п'ятниці по 18:00 години суботи;

- під час весняних канікул парного року - весь час дитина, ОСОБА_3, проводить з матір'ю з 12:00 години першого дня до 12:00 години останнього дня канікул; під час весняних канікул непарного року - весь час дитина, ОСОБА_3, проводить з батьком з 12:00 години першого дня до 12:00 години останнього дня канікул;

- під час літніх канікул з 25 січня по 15 серпня - весь час дитина, ОСОБА_3, проводить із батьком;

- під час осінніх канікул парного року дитина, ОСОБА_3 - весь час проводить із матір'ю, починаючи з 12:00 години першого дня до 12:00 години останнього дня канікул; під час осінніх канікул непарного року дитина, ОСОБА_3 - весь час проводить із батьком, починаючи з 12:00 години першого дня до 12:00 години останнього дня канікул;

- під час зимових канікул - мати і батько користуються рівним правом спілкування з дитиною: з матір'ю, починаючи з 12 годин 00 хвилин першого дня до 12 годин 00 хвилин середини терміну канікул; з батьком - з 12 голин 00 хвилин середини терміну до кінця канікул;

- надати дозвіл йому, ОСОБА_1, на виїзд з дитиною, ОСОБА_3, за кордон, а саме: у Республіку Туреччину влітку 2016 року.

30.05.2016 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у його спілкуванні та вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини:

- кожного непарного тижня починаючи з 18:00 год. п'ятниці по 18:00 год. неділі дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проводить час за його місцем проживання;

- осінні канікули - з 18 години 00 хвилин 25 жовтня до 18 години 00 хвилин 31 жовтня кожного парного року; зимові канікули - з 9 години 00 хвилин 3 січня до 18 години 00 хвилин 10 січня кожного року; весняні канікули - з 18 години 00 хвилин 20 березня до 18:00 години 26 березня кожною непарного року; літні канікули - з 9 години 00 хвилин 20 червня до 18 години 00 хвилин 10 серпня кожного року.

Надати йому, ОСОБА_1, дозвіл на оформлення паспорту для виїзду за кордон на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та участі матері.

Надати дозвіл на виїзд з України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не досягла 16 - річного віку, разом з батьком ОСОБА_1 без згоди та без супроводу матері за наступним графіком:

з 24.10.2016 р. по 1.11.2016 р. включно - до Єгипту;

з 19.03.2017 р. по 27.03.2017 р. включно - до Шрі - Ланки;

з 20.06.2017 р. по 10.08.2017 р. включно - до Туреччини;

з 20.06.2018 р. по 10.08.2018 р. включно - до Туреччини;

з 24.10.2018 р. по 1.11.2018 включно - до Єгипту;

з 19.03.2019 р. по 27.03.2019 р. включно - до Шрі-Ланки;

з 20.06.2019 р. по 10.08.2019 р. включно - до Туреччини;

з 20.06.2020 р. по 10.08.2020 р. включно - до Туреччини;

з 24.10.2020 р. по 1.11.2020 р. включно - до Єгипту;

з 19.03.2021 р. по 27.03.2021 р. включно - до Шрі-Ланки;

з 20.06.2021 р. по 10.08.2021 р. включно - до Туреччини.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 в період їхнього проживання народилася дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. До травня 2014 року дружина, дочка та він проживали разом, а після травня 2014 року я був змушений піти від дружини. Після цього відповідач усілякими способами перешкоджає йому спілкуватися із дитиною. Проявляється це в тому, що дочку він бачить не більше 2 годин на день, не більше 1 разу на тиждень, а також не кожен день йому дозволяють говорити з нею по телефону, не пояснюючи причин. У зв'язку з конфліктними ситуаціями, які трапляються між ними у вихованні та спілкуванні з дитиною, він вимушений звернутися до суду задля того, щоб встановити порядок спілкування із дочкою.

13.12.2016 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли заперечення на уточнену позовну заяву від ОСОБА_2, в яких вона просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень вона зазначає, що у жовтні 2014 року ОСОБА_1 пішов з дому, подальше його місце проживання їй не відомо. Після залишення їхнього спільного місця проживання ОСОБА_1 по теперішній час не цікавиться особистим життям їхньої дочки, не приймає участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується висновком Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 18.08.2015 року за результатами розгляду матеріалів ЖЄУ № 15700 від 10.08.2015 року, з якого вбачається, що «11.10.2014 року ОСОБА_1 пішов з дому у невідому напрямку та до теперішнього часу не повернувся, залишивши ОСОБА_2 з малолітньою дитиною без засобів до існування. Вона зазначає, що не перешкоджає своєму колишньому чоловіку приймати участь у вихованні та утримані їхньої спільної дитини. Її колишній чоловік ОСОБА_4 є не надійною людиною, вводить всіх оточуючих в оману, неплатоспроможний. Крім того він постійно переховується, що свідчить про відсутність у нього постійного місця проживання. Все це є тим негативним проявом ставлення її колишнього чоловіка до своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дочки.

13.12.2016 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2, в якій вона просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, до країн - Туреччини та Єгипту у період з 01 червня 2017 року по 01 жовтня 2017 року включно, разом з матір'ю ОСОБА_2.

В обґрунтування поданого зустрічного позову ОСОБА_2 зазначає, що вона неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з проханням надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд їхньої малолітньої дочки - ОСОБА_3 за кордон у 2015 та 2016 роках, зокрема до Єгипту та Туреччини, з метою відпочинку та її духовного, культурного, розумового та фізичного розвитку, що відповідає інтересам дитини, проте ОСОБА_1 відмовив їй у цьому.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.01.2017 р. (головуючий суддя Грищенко І. О.) відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за кордон, поданої до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Шевченківського (Дзержинського) району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною.

23.02.2017 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в яких від просить суд прийняти заяву про уточнення позовних вимог до розгляду. Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1):

1) Прогулянки та спільне проводження часу на території міста Харкова та Харківської області без присутності матері:

- один раз на тиждень в неділю з 10:00 години до 20:00 години;

- під час літніх канікул з 10:00 години 01 липня по 20:00 годину 10 серпня;

- під час зимових канікул з 10:00 години 03 січня по 20:00 годину 08 січня.

2) Подорожі за межі Харківської області по території України - за попереднім повідомленням та погодженням з матір'ю:

- під час літніх канікул з 10:00 години 01 липня по 20:00 годину 10 серпня;

- під час зимових канікул з 10:00 години 03 січня по 20:00 годину 08 січня.

31.05.2017 року через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова від ОСОБА_2 надійшли заперечення на уточнену позовну заяву. В обґрунтування поданих заперечень зазначається, що вона не заперечує проти встановлення зустрічей батька з дитиною в період часу, який визначений у висновку управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, вважає його таким, що відповідає інтересам дитини. Вимоги позивача не відповідають фактичним даним та є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов на тих підставах, що викладені в ньому, з урахуванням уточнення до позову.

У судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який діє на підставі договору № 01/03 від 01.03.2017 р. про надання правової допомоги позивачу у цивільній справі, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001254 від 27.02.2017 р., виданого на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 27 лютого 2017 року № 5, підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив суд задовольнити позов на тих підставах, що викладені в ньому.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, просила суд відмовити в його задоволенні, вона пояснила, що ніколи не чинила та не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з донькою, просто сама донька не бажає з ним спілкуватися.

Представник управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. 30.03.2017 р. від заступника директора департаменту - начальника управління служб у справах дітей Малько О. П. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі їхнього представника, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 25 листопада 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 4227. Її батьками записані: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2. Місце реєстрації: міський відділ реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.11.2005 р. серія НОМЕР_2, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2015 р. по справі № 638/229/14 - Ц (головуючий суддя Штих Т. В.) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки - визнані обґрунтованими та задоволені. Вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину на житловий будинок літ Ж - 2, пінобетонний, житловою площею 75,00 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами у вигляді альтанки - літ. З, огорожі № 6, 7, 8, 9, 10, замощення - 1 та приватизовану земельну ділянку до нього площею 0,0866 гектарів з призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що все знаходиться в АДРЕСА_1. Вирішено судові витрати в сумі 1183,29 гривен стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. Вирішено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - залишити без розгляду. Вирішено судові витрати за зустрічним позовом вважати сплаченими позивачем ОСОБА_1

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 р. (головуючий суддя Кіпенко І. С., судді: Кружиліна О. А., Шаповал Н. М.) апеляційна скарга ОСОБА_1 - відхилена. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів: Кадєтової О. В., Кузнєцової В. О., Мостової Г. І. від 27.04.2016 р. касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2015 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року залишені без змін.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 р. по справі № 638/9931/15 - Ц (головуючий суддя Хайкін В. М.) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволений частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12.06.2015 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В довідці аква - фітнес клубу «Волна» від 10.10.2018 р. зазначається, що ОСОБА_3 дійсно відвідує секцію спортивного плавання в басейні «Волна» за таким розкладом: ВТ та СР на 16:45 год. до 18:00 год.

ОСОБА_3 навчається у Харківському приватному навчально - виховному комплексі «Авторська школа Бойка» Харківської області з 01.09.2010 р., заняття у школі починаються о 08:45 год. та тривають до 16:30 год.

Відповідно до довідки комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа № 9 ім. В. І. Сокальського» вих. № 88 від 22.10.2018 р., ОСОБА_3 навчається у КПСМНЗ «Дитяча музична школа № 9 ім. В. І. Сокальського» у 6 класі за фахом фортепіано за навчальним планом в повному обсязі. Заняття проводяться: понеділок з 18:30 год. до 19:15 год. (фортепіано); четвер з 17:40 год. до 18:25 год. (фортепіано), п'ятниця з 16:50 год. до 17:35 (хор), субота з 13:30 год. до 16:20 год. (сольфеджіо, музична література).

19.10.2018 р. до суду надана заява ОСОБА_3, в якій вона просить суд відмовити її батьку, ОСОБА_7, у встановленні побачень із нею за його бажанням та встановити час зустрічей виключно за її згодою, оскільки вона вважає себе вільною особистістю та в праві вибирати, коли і з ким спілкуватися. При зустрічах батько психологічно давить на неї, ці зустрічі не приносять їй задоволення.

Позивач звернувся до суду з цим позовом у зв'язку з тим, що відповідач перешкоджає йому у спілкуванні та у вихованні дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен бути формальним, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 - III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов'язок не чинити цьому перешкоди.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

У висновку департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 17.03.2017 р. № 222 зазначається, що батьки малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зареєстрованому шлюбі не перебували. Реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. ОСОБА_2 повідомила, що до 2014 року вона з ОСОБА_3 та її батьком мешкали однією сім'єю. На теперішній час ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 10.03.2017 р., за даною адресою для дитини створено належні умови для перебування або проживання.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, має стабільну заробітну платню. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією «Авторської школи Бойко» від 22.02.2017 р., де навчається ОСОБА_3 з 05.07.2012, дитиною опікуються як батько, так і матір. Батько дитини повністю сплачує за перебування дочки у закладі, також сприяє тому, щоб дитина брала участь у додаткових шкільних закладах, поїздках за кордон України. ОСОБА_1 відвідує шкільний заклад кілька разів на тиждень, цікавиться успіхами, здоров'ям ОСОБА_3. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією Харківської школи - студії «Тодес», яку відвідує ОСОБА_3 з 01.10.2014 р., сплачує за заняття, костюми та інші додаткові витрати батько, ОСОБА_1

ОСОБА_1 повідомив, що він дуже любить свою дочку та має бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні, але матір дитини чинить йому в цьому перешкоди.

На засіданні комісії малолітня ОСОБА_3 повідомила, що вона хоче зустрічатися з батьком по вівторках та четвергах з 16:00 до 17:00, а також в інший час за її бажанням.

Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: щовівторка та щочетверга з 16:00 до 17:00 та у вихідні дні за згодою дитини.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. ст. 35 - 36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, пункт 47 вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, пункт 86, серія A, N 307 - B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві».

У пункті 52 рішення у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ вказує про обов'язок держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою.

Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Згідно ж принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь - якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов'язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім'ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень до них, висновку органу опіки та піклування, всебічного врахування інтересів дитини, розкладу занять дитини, рівності прав батьків на участь у вихованні дитини, прагнення та бажання позивача спілкуватися з дитиною, приймати участь у її житті, складні обставини, які склалися між батьками дитини, її вік, тривалий час відсутності спілкування батька з дитиною, визначити наступні способи участі позивача у вихованні неповнолітньої доньки:

у перший четвер місяця з 19:00 години до 20:00 години;

у другу та четверту неділю місяця з 10:00 години до 20:00 години;

у третій вівторок місяця з 18:00 години до 19:00 години, враховуючи інтереси та стан здоров'я дитини.

Спільний відпочинок під час зимових канікул протягом п'яти днів із виїздом на оздоровлення у межах України або за межами України за погодженням з матір'ю дитини.

Спільний відпочинок під час літніх канікул протягом чотирнадцяти днів із виїздом на оздоровлення у межах України або за межами України за погодженням з матір'ю дитини.

Інші вимоги позивача не відповідають інтересам дитини, а відтак, не можуть бути задоволені.

На підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 - III, ст. ст. 141, 153, 157 - 159 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5:

у перший четвер місяця з 19:00 години до 20:00 години;

у другу та четверту неділю місяця з 10:00 години до 20:00 години;

у третій вівторок місяця з 18:00 години до 19:00 години, враховуючи інтереси та стан здоров'я дитини.

Спільний відпочинок під час зимових канікул протягом п'яти днів із виїздом на оздоровлення у межах України або за межами України за погодженням з матір'ю дитини.

Спільний відпочинок під час літніх канікул протягом чотирнадцяти днів із виїздом на оздоровлення у межах України або за межами України за погодженням з матір'ю дитини.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: