Номер провадження 22-ц/804/542/19 Суддя-доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 243/11705/18 за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області, Слов'янської місцевої прокуратури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Секретаріат Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Міністерство юстиції України, про визнання бездіяльності неправомірною, встановлення фактів, що мають юридичне значення та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року, прийняту в приміщенні суду в місті Слов'янську Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач подав позов, в якому вказав, що 08 листопада 2018 року він звернувся до керівника Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області Шилова В.С. із заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та про притягнення до кримінальної відповідальності державного реєстратора Слов'янської міської ради ОСОБА_4 Шилов В.С. відповідні відомості до ЄРДР не вніс, розслідування обставин, викладених в заяві-повідомленні не розпочав, витяг з ЄРДР позивачу не надав, чим порушив присягу прокурора. Просив визнати протиправною, незаконною, неправомірною бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні керівником Слов'янської місцевої прокуратури прокурором Шиловим В.С. його службових обов'язків внести відповідні відомості до ЄРДР за результатами розгляду заяви-повідомлення ОСОБА_2 від 08 листопада 2018 року; встановити факт порушення керівником Слов'янської місцевої прокуратури прокурором Шиловим В.С. присяги прокурора, викладеної в статті 36 Закону України «Про прокуратуру»; встановити факт порушення прав ОСОБА_2 на розгляд його звернення та на отримання обґрунтованої відповіді від посадової особи органу державної влади у встановлений законом строк відповідно до норм статті 40 Конституції України та частини 1 статті 214 КПК України; встановити факт порушення права ОСОБА_2 на ефективний правовий засіб захисту прав людини відповідно до статей 1,13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року; стягнути з Держави України за представництвом Прокуратури Донецької області за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду, спричинену протиправними діяннями, які порушили права позивача в сумі 134028,00 грн.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області, Слов'янської місцевої прокуратури, за участю третіх осіб: Державної Казначейської служби України, Міністерства фінансів України, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності неправомірною, встановлення фактів, що мають юридичне значення та стягнення моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху намагався примусити його робити те, що його не зобов'язав закон - він навмисно не подав копії документів відповідно до кількості третіх осіб, оскільки це правило не поширюється на позови про відшкодування шкоди та не сплатив судовий збір за вимоги, які не є окремими, а підлягають розгляду як підстави для задоволення позову про відшкодування шкоди. Крім того, суддя самостійно подав заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 січня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 368 та ч.2, 3 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні без повідомленням учасників справи.

Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення заяви, розгляд якої відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України здійснюється без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, то відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху позивачем не усунені, доводи про звільнення від оплати судового збору не підтверджено, підстави для звільнення від його оплати відсутні.

Але таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України - чотири вимоги немайнового характеру не оплачені судовим збором в загальній сумі 2819,20 грн. та не додані копії документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб (арк..спр.12).

30 листопада 2018 року на електрону адресу позивача направлено копію ухвали (арк..спр.13), відомості щодо отримання ОСОБА_2 ухвали про залишення без руху в матеріалах справи відсутні.

22 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити його від сплати судового збору враховуючи його майновий стан.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору.

Згідно з положеннями пункту 13 частини 2 статті 3 цього Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив визнати протиправною, незаконною та неправомірною бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка на його думку, полягала у невиконанні обов'язку відповідних прокурорів внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 08 листопада 2018 року, що завдало йому моральну шкоду.

Тобто позивачем оскаржується бездіяльність органів прокуратури.

Пункт 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір» як правову підставу звільнення від сплати судового збору позивач зазначав в позовній заяві, на що суд першої інстанції уваги не звернув та жодного мотиву щодо неможливості застосування положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» до правовідносин сторін не навів.

Крім того, суд першої інстанції належним чином не вирішив клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, яке було подано на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Таке клопотання підлягало розгляду судом першої інстанції з ухваленням відповідного процесуального рішення. При його вирішення суду належало надати оцінку документам, наданим заявником у підтвердження свого майнового стану, проте, в порушення положень статті 136 ЦПК України, клопотання заявника не було вирішено.

Без вирішення указаного клопотання, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви.

При цьому судом не враховано, що відповідно до змісту частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Положення статті 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Проте, якщо особа на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху, подає суду відповідне клопотання щодо зазначених в ухвалі недоліків, воно повинно бути вирішене, з наведенням у процесуальному рішенні відповідних мотивів та висновків щодо такого клопотання. У разі, якщо суд дійде до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, він зобов`язаний продовжити процесуальний строк на усунення недоліків заяви.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_2

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом спору у даній справі є визнання протиправною, незаконною, неправомірною бездіяльності Прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні керівником Слов'янської місцевої прокуратури його службових обов'язків внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду заяви-повідомлення ОСОБА_2 №8 від 29 травня 2018 року, внаслідок чого, на думку позивача, йому було спричинено моральну шкоду, яку просив відшкодувати (арк..спр.1-10).

А виходячи зі змісту п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України ст.3, 36, 214, 303 КПК України, ст. 2, 16, 17, 45 Закону України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не можуть бути предметом судового розгляду заявлені разом вимоги про визнання протиправними дій або бездіяльності прокурора та про відшкодування моральної шкоди, завданої цими діями прокурора.

Саме до цього зводиться правовий висновок, викладений Великою палатою Верховного Суду 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц.

На підставі ч.1 ст.379 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення питання про відкриття провадження, порушено норми процесуального права, що є підставами для скасування ухвали.

Керуючись ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення складений 12 лютого 2019 року

Головуючий