ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1508/18 Номер провадження 22-ц/814/109/19Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2018 року у складі судді Киричка С.А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край», третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство «Оберіг», про визнання договору оренди землі припиненим,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати припиненим з 25.02.2018 року договір оренди землі № 58 від 25.02.2013 року, укладений між ним та ПСП «Оберіг», права та обов'язки якого за цим договором передані ТОВ «Агро-Край» додатковою угодою від 01.08.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що договір було укладено строком на 5 років, тобто до 25.02.2018 року. ПСП «Оберіг» зобов'язалось провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою та фактично почало нею користуватися у 2013 році. Однак, зловживаючи його довірою та фактично шляхом обману орендар здійснив державну реєстрацію права користування земельною ділянкою на два роки пізніше від обумовленого ними строку, а саме 29.08.2015 року. Вважаючи договір припиненим по закінченню строку його дії 25.02.2018 року, позивач просив про захист порушеного права.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано передчасністю позовних вимог про припинення договору оренди землі у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, оскільки строк дії договору оренди закінчується 29 серпня 2020 року.

Не погодившись з вказаним рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги посилається на обставини, зазначені у позовній заяві, й вважає, що суд невірно визначив обумовлений сторонами строк дії спірного договору оренди землі, який було укладено до 25.02.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Край» просить залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 січня 2010 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка загальною площею 4,50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гречанівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та належала померлому спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2003 року.

25 лютого 2013 року між ОСОБА_2 та ПСП «Оберіг» укладено Договір оренди землі № 58 щодо вказаної земельної ділянки. Згідно пункту 8 цього договору його укладено на 5 років.

Пунктом 43 визначено, що договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

Пунктом 20 договору оренди передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 3 робочих дні, після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.

Уклавши договір оренди землі № 58 від 25 лютого 2013 року та підписавши його, сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов оренди землі.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вказаний договір був зареєстрований 29 серпня 2015 року у реєстраційній службі Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, про що у Державному реєстрі прав вчинено запис за № 10977399.

Додатковою угодою від 01 серпня 2017 року права та обов'язки сторони орендаря ПСП «Оберіг» за Договором оренди від 25.02.2013 року прийняло ТОВ «Агро-Край».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності 29 серпня 2015 року, а не з моменту його укладення, з чим погоджується і судова колегія апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За нормами статті 792 ЦК України та статті 13 Закону України «Про оренду землі» договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди є однією з істотних умов договору оренди землі.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами частини третьої статті 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Частою п'ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 125 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п'ята статті 126 Земельного Кодексу України).

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (абзац другий частини першої статті 31 Закону «Про оренду землі»).

У своїй постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 Верховний Суд України зробив правовий висновок, який зводиться до того, що строк дії договору оренди земельної ділянки починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. Набранням договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір як підстава виникнення правовідносин, виражена (оформлена) у письмовій формі, в якій зафіксовані умови договору, породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цього договору.

Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 532/384/16-ц, провадження № 61-7580 зпв 18 погодився з вищезазначеним правовим висновком ВСУ стосовно початку строку дії договору земельної ділянки, викладеному у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16.

У справі, яка переглядається, пунктами 8 та 43 Договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 5 років, а договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, що пов'язується з державною реєстрацією права оренди земельної ділянки, а не з моменту його укладення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, вірно встановивши фактичні обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що строк дії договору оренди земельної ділянки № 58 почався 29 серпня 2015 року - моменту державної реєстрації права оренди та станом на час звернення позивача з вимогою про припинення договору 5-річний строк, на який його було укладено, не закінчився, а отже, вимоги позивача є передчасними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна