ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/1214/19 Номер провадження 22-ц/814/3330/19Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей у зв`язку з продовженням навчання у учбовому закладі, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року передано справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей у зв`язку з продовженням навчання в учбовому закладі на розгляд Чигиринському районному суду Черкаської області (а.с.30).

Із вказаною ухвалою не погодилась позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду за підсудністю до Оржицького районного суду Полтавської області.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що місцевий суд, при постановленні оскаржуваної ухвали, керувався положеннями ч.1 ст.27 ЦПК України, при цьому залишивши поза увагою норму ч.1 ст.28 ЦПК України, якою позивачу надано право альтернативної підсудності, зокрема, щодо позовів про стягнення аліментів, які можуть також розглядатись за місцем проживання чи перебування позивача.

Відтак, оскільки зареєстрованим місцем проживання позивача є смт. Оржиця, то даний спір і підлягає розгляду саме Оржицьким районним судом Полтавської області.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому прохала: стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь, у зв`язку з продовженням навчання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в учбовому закладі, до виповнення нею 23-річного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів щомісячно; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача, у зв`язку з продовженням навчання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в учбовому закладі, до виповнення ним 23-річного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів платника аліментів щомісячно (а.с.1-4).

У подальшому, як зазначено вище, було постановлено оскаржувану ухвалу про передачу даної цивільної справи за підсудністю на розгляд Чигиринському районному суду Черкаської області(а.с.30).

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , то дана справа підсудна Чигиринському районному суду Черкаської області.

Проте, такий висновок районного суду не відповідає встановленим по справі обставинам та нормам процесуального права.

Відповідно до загальних правил, встановлених статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як убачається, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Оржицього районного суду Полтавської області.

При цьому, відомостей, на підставі належних та допустимих доказів, щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. ч. 6-8 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя, з метою визначення підсудності, може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте, матеріали справи не містять доказів виконання місцевим судом вказаних вимог ч. ч.6-8 ст.187 ЦПК України щодо встановлення реального місця проживання чи перебування відповідача, відтак, висновок про підсудність даної справи Чигиринському районному суду Черкаської області було зроблено судом першої інстанції без належного дослідження та встановлення обставин справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України (в редакції, чинній на час подачі позову) позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, оскільки ОСОБА_1 подано даний позов, в якому вона прохала стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання, то на нього поширюються правила як територіальної, так і альтернативної підсудності на вибір позивача.

Отже, суд першої інстанції не правильно застосував норми ЦПК України, а саме помилково вказав, що дана категорія справ розглядається за загальними правилами територіальної підсудності, оскільки ч.1 ст.28 ЦПК України надає право ОСОБА_1 подавати даний позов за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як убачається з п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким, згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги, що позивач звернувся до суду із позовом, зокрема, про стягнення аліментів, то, відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України, ОСОБА_1 скористався своїм правом вибору між судами, яким підсудна справа, та подала даний позов саме до Оржицького районного суду Полтавської області, тобто за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання позивача (ч.1 ст.28 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, Оржицький районний суд Полтавської області дійшов помилкового висновку про наявність підстав для направлення справи за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача (яке, окрім того, належним чином встановлено не було), оскільки позивач скористався своїм правом на подачу позову за правилами альтернативної підсудності.

Відповідно до наведеного, оскільки позивач при пред`явленні позову скористався своїм правом вибору підсудності справи, та дотримався правил альтернативної підсудності, місцевий суд не мав права передавати дану справу на розгляд до Чигиринського районного суду Черкаської областізгідно правил територіальної підсудності.

Таким чином, порушень правил підсудності при поданні даного позову колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про її скасування та направлення справи до Оржицького районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 14 листопада 2019 року, - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей у зв`язку з продовженням навчання у учбовому закладі, -направити для продовження розгляду до Оржицького районного суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук