УХВАЛА

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 755/14798/18

провадження № 61-13614св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_4 про участь у судовому засіданні у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Болотова Є. В., Лапчевської О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просив визначити йому додатковий строк у 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 роки помер батько позивача - ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач спочатку не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з поїздками на заробітки за кордон, а в останні дні визначеного законодавством строку вже не міг цього зробити через власне захворювання, яке потребувало безперервного та довготривалого лікування з подальшою реабілітацією. Позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено, визначено ОСОБА_1 додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_6 .

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , задоволено, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

22 липня 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_7 подав у Верховний Суд касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року, в якій він, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2019 року.

У вересні 2019 року відповідач ОСОБА_4 надіслала засобами поштового зв`язку у Верховний Суд клопотання про виклик її для надання пояснень у справі. Також вона зауважувала на необхідності розгляду справи за правилами загального, а не спрощеного позовного провадження.

У задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку письмового провадження є правилом, визначеним у ЦПК України.

Колегія суддів Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, публічний характер провадження у судових органах, зазначених у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (§ 25 рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 08 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78)).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (§ 25 рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 08 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78)). Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). В цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 02 травня 2019 року у справі «Аджич проти Хорватії (№ 2)» (заява № 19601/16), на яке посилається відповідач у клопотанні, зауважив, що право на публічний розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 передбачає право на слухання принаймні однієї інстанції, проте розгляд справи у всіх трьох інстанціях не був публічним.

У цій справі заявник особисто брала участь у судових засіданнях, що проводилися судами першої і апеляційної інстанції.

З огляду на вказане, враховуючи те, що справа розглядатиметься у порядку письмового провадження без повідомлення сторін, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_4 .

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3 ,у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов