ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 635/8876/18

провадження 22-ц/818/2068/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року (в складі судді Бобко Т.В.),

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 Роз'яснено ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що заявлена нею вимога не передбачала стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а лише підкреслювала вимоги законодавства про мінімальний гарантований розмір аліментів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 березня 2019 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що просить одночасно стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, в розмірах, передбачених пунктами 4, 5 статті 161 ЦПК України, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, указана вимога повністю відповідає пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України та може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження.

Зазначення у заяві про видачу судового наказу про те, що розмір аліментів не повинен бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є окремою вимогою, а відповідне посилання здійснене заявником з метою дотримання судом положень частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, в даному випадку відсутня ознака об'єднання в одній заяві двох окремих вимог про стягнення аліментів, з огляду на що посилання суду першої інстанції на частину 3 статті 165 ЦПК України є помилковим.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, остання в силу пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

О.Ю. Тичкова