№ 207/2386/18
№ 2-з/207/13/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначена справа.

Представником позивачів ОСОБА_3 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_4 та накласти арешт на кв. АДРЕСА_2 , а також на все рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в матеріалах справи є документи спадкової справи, зокрема: заява від 10.07.2014 року про прийняття спадщини, спадкоємцем ОСОБА_5 (відповідачем) після померлої ОСОБА_6 В спадкове майно, зокрема, входить кв. АДРЕСА_2 . Враховуючи, що вказана квартира може бути успадкована відповідачем і реалізована ним, сторона позивача має побоювання щодо подальшого виконання можливого рішення суду на користь позивачів. До того ж, слід врахувати наявність паспорту Російської Федерації у відповідача ОСОБА_5 , а отже у випадку реалізації вказаної квартири, подальше забезпечення виконання рішення суду на території України, а також його виконання на території Російської Федерації буде неможливим. Щодо забезпечення позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_4 , необхідно врахувати, що вона не з`являється до суду за викликами, відзив на позов не подавала, а отже відсутність цих відомостей, ускладнює розгляд справи та дає підстави стверджувати, що відповідачем створюються перешкоди для подальшого виконання можливого рішення суду на користь позивачів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві представник позивачів ставить питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зокрема, на кв. АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та на кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .

Вирішуючи дану заяву, суд враховує, що предметом позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди, що не є спором про право на нерухоме майно, що знаходяться у власності чи користуванні відповідачів, а тому посилання представника позивачів як на підставу забезпечення позову на те, що відповідачі можуть відчужити таке майно є необґрунтованим.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 5. 6. 1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а вразі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

На переконання суду, застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна відповідачів може призвести до безпідставного обмеженням права власності відповідачів та прав інших користувачів цього майна, в тому числі заборони користуватися належним нерухомим майном.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4» роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заява представника позивачів ОСОБА_3 та матеріали справи не містять даних та доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову в разі невжиття заходів забезпечення, зокрема, шляхом арешту майна відповідачів.

Крім того, у справі відсутні дані щодо вартості майна, яке належить відповідачам та на яке представник позивачів просить накласти арешт, станом на час розгляду заяви, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, збалансованість інтересів сторін, розумність і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, у заяві про забезпечення позову не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову, також не було вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_3 про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми річних, інфляційних втрат і моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Юрченко