Справа № 259/39/14-ц
Провадження № 2-в/185/14/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 259/39/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області вирішити питання щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 259/39/14-ц за позовом «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

11 січня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 259/39/14-ц за позовом «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв не надіслали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 259/39/14-ц за позовом «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі № 259/39/14-ц. Відповідно до рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у цивільній справі № 259/39/14-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, cтягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 198062,80 доларів США, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 23057,00доларів США., пеню у розмірі 1583115, 96грн ; стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.; стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.

На підставі зібраних і перевірених судом матеріалів, суд вважає за необхідне відновити частково втрачене судове провадження справи 259/39/14-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині судового рішення, яке міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі № 259/39/14-ц.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 488-495 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження справи № 259/39/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині:

- рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року у справі 259/39/14-ц, згідно з текстом якого:

«Номер провадження 2/259/538/2014

Справа № 259/39/14-ц

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2014 р. м. Донецьк

Куйбишевський районний суд міста Донецька в складі:

головуючого судді: Добнєва С.С.,

при секретарі: Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті Донецьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на свою користь заборгованість по тілу кредиту у розмірі 198062,80доларів США, заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі 23057,00доларів США, пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 6451048,55грн., понесені судові витрати покласти на відповідачів.

Свій позов мотивували наступним.

17.04.2007 між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ML101/746/2007, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 200 000,00 доларів США.

ОСОБА_2, в свою чергу, зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором.

В порушення зазначених вище умов кредитного договору, відповідачем ОСОБА_2 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, у звязку з чим станом на 04 грудня 2013року її заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором складає 198 062,80 доларів США. Крім того, згідно умов кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку відповідну плату. Станом на 04 грудня 2013року загальна заборгованість відповідача ОСОБА_2 по нарахованим та не сплаченим відсоткам за кредитним договором складає 23 057,00 доларів США. Також, умовами договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу ОСОБА_2 нарахована пеня в розмірі 6 451 048,55 гривень.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 по кредитному договору 17.04.2007 булу укладено договір поруки № SR 101746/2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ОСОБА_2 її зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Також,договору поруки передбачено, що поручитель ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_2 відповідають як солідарні боржники. Однак відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання також не виконав.

12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007.

В досудовому порядку відповідачі суми боргу не повертають, у звязку з чим за захистом своїх майнових прав позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності ОСОБА_4, до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу та ухвалити рішення за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задовольнити. Проти зочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися про час та місце розгляду справи неодноразово завчасно були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного

17.04.2007 між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ML101/746/2007, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 200 000,00 доларів США.

Відповідач ОСОБА_2, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6 Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів.

Зобовязання по Кредитному договору ОСОБА_2 не виконані.

Станом на 04 грудня 2013року заборгованість ОСОБА_2 по тілу кредиту за Кредитним договором складає 198 062,80 доларів США.

Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобовязаний сплатити Банку відповідну плату. Станом на 04 грудня 2013р. загальна заборгованість ОСОБА_2 по нарахованим та не сплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 23 057,00 доларів США.

У забезпечення зобовязань відповідача ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № ML101/746/2007, 17.04.2014 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № SR 101746/2007.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору поруки ОСОБА_3 прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником ОСОБА_2 її зобовязань перед Кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

Також, п. 1.2 ст.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст.3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником боргових зобовязань перед Кредитором за кредитним договором Кредитор має право звернутись до Поручителя з вимогою про виконання Боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання Боржником боргових зобовязань перед Кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобовязань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора.

12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати гроші (кредит) - позичальникові у розмірі та ну умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, у відповідності зі ст. 530 ЦК України якщо зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту - 19.04.2032. Проте , відповідно до п. 1.9 кредитного договору, ч. 2ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісією, вимагати виконання інших зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, у відповідності зі ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином суд, приходить до висновку, що обовязки, передбачені договором відповідач належним чином не виконав.

Згідно з п. 3.1.1. ст.3 частини 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань за Кредитним договором, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу 1 нарахована пеня в розмірі 6 451 048,55 гривень.

Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку також може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Враховуючи, що про порушення зобовязання відповідачем банк дізнався у 2010 року разом з укладанням договору купівлі- продажу кредитного портфелю, а до суду звернувся з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом лише у 2014 році, до цього будь-яких заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача не приймав, чим сприяв збільшенню розміру неустойки за кредитним договором, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру заборгованості за тілом кредиту, а саме до 198062,80доларів США, що за курсом 7.993 становить 1583115, 96грн.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники й поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Враховуючи, що наведені вище обставини свідчать про неналежне виконання боржником та поручителем своїх зобов'язань перед банком по кредитному договору і цим, відповідно, порушено охоронювані законом права та інтереси позивача, однак виходячи із принципів розумності, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 198062,80 доларів США; відсотки за користування кредитом 23057,00доларів США; пеня 1583115,96грн.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3441,00грн., який необхідно стягнути з відповідачів у рівних частинах.

На підставі ст. ст. 509, 512, 514, 525-527, 530, 554, 612,623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML101/746/2007 від 17.04.2007, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 198062,80 доларів США, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 23057,00доларів США., пеню у розмірі 1583115, 96грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» половину судового збору в сумі 1720,50грн.

У задоволені решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом десятьох днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: »

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко