ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1058/19 Справа № 181/222/18 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко О.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» та Межівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням голови Межівської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області № 261-р від 13 вересня 1999 року за Красноармійським державним торгівельно-виробничим підприємством по обслуговуванню пасажирів № 01556348, визнано право власності на приміщення буфету на АДРЕСА_1 без номера. Згодом приміщення буфету було списане з балансу і будівельні матеріали були продані їй за її заявою, які були оплачені згідно приходного ордеру за № 253 від 09 квітня 2003 року та передані їй по накладній № 1 від 09 вересня 2003 року.

Красноармійське державне торгівельно-виробниче підприємство по обслуговуванню пасажирів № 01556348 повідомило її про те, що для будівництва буфету на ст. Межова, відповідно до Акту від 04 травня 1996 року, була виділена земельна ділянка, від якої відмовляються під зазначеним приміщенням буфету.

На адресу селищного голови Межівської селищної ради направлялось прохання Красноармійського державного торгівельно-виробничого підприємства по обслуговуванні пасажирів № 01556348 про вилучення земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зв'язку з дозволом про списання цього приміщення буфета за наказом № 13210 ЦЗЛ від 07 березня 2003 року.

28 січня 2004 року комісія Межівської райдержадміністрації, діючи на основі рішення Межівської селищної ради від 30 липня 2003 року № 113-10/ХХІУ, провела вибір та обстеження земельної ділянки загальною площею 576 кв.м для комерційного використання, яка розташована на землях Межівської селищної ради по АДРЕСА_1 та встановила, що обстежена земельна ділянка придатна для комерційного використання.

Межівська районна санітарно - епідеміологічна станція надала Висновок щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 11 лютого 2004 року, в якому в пункті 9 зазначено використання земельної ділянки (території) в минулому (протягом останніх ста років): вільна земельна територія. В пункті 10 щодо розміщення земельної ділянки до навколишньої території зазначено: селітебна зона функціонування

- схід - земля Донецької залізниці; Державний Акт на право постійного користування виданий Управлінню Донецької залізниці (дільниця Чаплине -Ясинувата) від 22 квітня 1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_2);

-захід - земля Донецької залізниці, Державний Акт на право постійного користування виданий Управлінню Донецької залізниці (дільниця Чаплине -Ясинувата) від 22 квітня 1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_2);

-південь - земля Межівської с/ради;

-північ - земля Донецької залізниці; Державний Акт на право постійного користування виданий Управлінню Донецької залізниці (дільниця Чаплине -Ясинувата) від 22 квітня 1999 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_2).

Вказаним вище висновком підтверджується, що земельна ділянка розміром 576 кв.м, що розташована на вільній території по АДРЕСА_1, придатна для будівництва продовольчого магазину п/п ОСОБА_1

30 січня 2004 року відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Межівської райдержадміністрації погодив зазначену земельну ділянку площею 576 кв.м для комерційного використання (будівництво кафе).

20 червня 2004 року місцевий підрозділ пожежної охорони надав Висновок (тех. умови) щодо будівництва продовольчого магазину за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Межівської РДА позивачу надано дозвіл на проектування і будівництво магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_1.

16 липня 2004 року, розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду із земель резервного фонду Межівської селищної ради, селищна рада вирішила: дати їй дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 201 кв.м під будівлею: 97,7 кв.м та біля будівлі 103,3 кв.м із земель резервного фонду Межівської селищної ради для комерційного використання по АДРЕСА_1 (рішення від 16 липня 2004 року № 281- 20/ХХІУ).

15 липня 2004 року вона отримала технічні умови на підключення до водопровідних систем дистанції.

01 вересня 2004 року вона отримала архітектурно - планувальне завдання 5/35 на будівництво продовольчого магазину по АДРЕСА_1.

Протягом січня - листопада 2005 року були виготовлені та погоджені наступні документи: паспорт зовнішнього оформлення фасаду продовольчого магазину в смт Межова, гр-ка ОСОБА_1. Зазначений документ на аркуші «3» погоджено архітектором району ОСОБА_3 - 02 листопада 2005 року; робочий проект (пояснювальна записка шифр 066-05) продовольчого магазину по АДРЕСА_1 (сторінка 4 проекту).

Відділ містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Межівської райдержадміністрації погодив робочий проект з торговим залом загальною площею 44.6 кв.м з тамбуром продовольчого магазину в смт Межова.

Протягом 2004 - 2006 років магазин був побудований за її власні кошти. Акт вводу в експлуатацію продовольчого магазину відсутній, оскільки відсутня технічна документація щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) та кадастровий номер земельної ділянки.

09 січня 2018 року був виготовлений технічний паспорт на будівлю продовольчого магазину по АДРЕСА_1

01 червня 2011 року між нею та Державним підприємством «Донецька залізниця» був укладений договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку площею 488,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровська область строком на десять років.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати за нею право власності на самочинне будівництво на продовольчий магазин, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в технічному паспорті від 09 січня 2018 року літери «А» - магазин, «а», «а-1» - тамбури, «Б» - сарай, «П» - підвал на схематичному плані та згідно Експлікації приміщень до плану поверхів громадянського будинку літера «А», АДРЕСА_1: - загальна площа 96.7 кв.м із них: тамбур - 5.7 кв.м; торговий зал - 44.4 кв.м; коридор: 5.1 кв.м; коридор: 3.6 кв.м; тамбур: 3.4 кв.м; кімната: 21.9 кв.м; кімната: 12.6 кв.м, на земельній ділянці, яка належала Державному Підприємству «Донецька залізниця», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Українська Залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на праві постійного користування (правонаступник ДП) та згідно договору сервітуту від 01 червня 2011 року, укладеного між Державним підприємством «Донецька залізниця» - «Землекористувачем» та нею - «Сервітуарій» площею: 488,00 кв.м.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво на продовольчий магазин, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в технічному паспорті від 09 січня 2018 року літери «А» - магазин, «а», «а-1» - тамбури, «Б» - сарай, «П» - підвал на схематичному плані та згідно Експлікації приміщень до плану поверхів громадянського будинку літера «А», АДРЕСА_1: - загальна площа 96.7 кв.м, із них: тамбур - 5.7 кв.м; торговий зал - 44.4 кв.м; коридор: 5.1 кв.м; коридор: 3.6 кв.м; тамбур: 3.4 кв.м; кімната: 21.9 кв.м; кімната: 12.6 кв.м, на земельній ділянці, яка належить Державному підприємству «Донецька залізниця» на праві постійного користування.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, Прокуратура Дніпропетровської областізвернулась з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що визнання права власності на самочинне будівництво можливе лише за умови введення його в експлуатацію в установленому законом порядку.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розпорядженню голови Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 261-р від 13 вересня 1999 року за Красноармійським державним торгівельно-виробничим підприємством по обслуговуванню пасажирів № 01556348 визнано право власності на приміщення буфету на АДРЕСА_1 без номера.

Довідкою № 40 від 05 червня 2003 року Красноармійського державного торгівельно-виробничого підприємства по обслуговуванню пасажирів № 01556348 підтверджується, що 01 квітня 2003 року на балансі підприємства перебувало приміщення буфету ст.Межова. За дозволом «Укрзалізниці» № 13/210 ЦЗЛ зазначене приміщення списано з балансу Красноармійського ДТВП по ОП та будівельні матеріали від розбирання будівлі продано приватній особі ОСОБА_1 за її заявою та сплачено нею 6150,00 гривень за к/ордером № 253 від 09 квітня 2003 року.

Довідкою № 43 від 01 липня 2003 року Красноармійського державного торгівельно-виробничого підприємства по обслуговуванню пасажирів № 01556348 підтверджується, що для будівництва буфету була виділена земельна ділянка, згідно акту від 04 травня 1996 року.

Красноармійське ДТВП по ОП відмовляється від земельної ділянка на станції Межова.

Заявою Красноармійського ДТВП по обслуговуванню пасажирів, яка адресована Межівському селищному голові ОСОБА_4, підтверджується прохання перших вилучити земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться на АДРЕСА_1 в зв'язку з дозволом на списання буфета за наказом № 13210 ЦЗЛ від 07 березня 2003 року і продажу будівельних матеріалів ОСОБА_1

Згідно рішенню Межівської селищної ради № 281- 20/ХХІУ від 16 липня 2004 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду загально площею 201 кв.м, під будівлею 97,7 кв.м та біля будівлі 103,3 кв.м, із земель резервного фонду Межівської селищної ради для комерційного використання по АДРЕСА_1. Замовити останній в тримісячний термін у Межівському РКП «Земельно-кадастрове бюро» проект відведення земельної ділянки.

Розпорядженням голови Межівської РДА № 148/1-р/04 від 06 травня 2004 року підтверджується, що ОСОБА_1 надано дозвіл на проектування і будівництво магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_1.

Згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки п.пОСОБА_8 для підприємницької діяльності від 28 січня 2004 року комісія вважає, що обстежена земельна ділянка придатна для комерційного використання.

Висновком відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Межівської РДА погоджено земельну ділянку для комерційного використання (будівництво кафе) на території Межівської селищної ради по АДРЕСА_1 загальної площею 576 кв.м. На зазначеній земельній ділянці забороняється будівництво будівель і споруд до одержання в установленому порядку Дозволу на проведення будівельно-монтажних робіт.

Згідно висновку № 5 Межівської районної санітарно-епідеміологічної станції Дніпропетровської області щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 11 лютого 2004 року, земельна ділянка розміром 576 кв.м, розташована на вільній території по АДРЕСА_1, придатна для будівництва продовольчого магазину п/п ОСОБА_1

В матеріалах справи наявне архітектурно-планувальне завдання № 5/35 відділу містобудування і архітектури від 01 вересня 2004 року на магазин продовольчих товарів по АДРЕСА_1, замовником якого є ОСОБА_1

Згідно довідки ГУ МНС України в Дніпропетровській області від 20 червня 2004 року, ОСОБА_1 просила надати висновок (техумови) на будівництво, реконструкцію, розширення, технічне переоснащення об'єктів, впровадження нових технологій та оренди приміщень - магазину продовольчих товарів по АДРЕСА_1. Документ, що підтверджує право на земельну ділянку, споруди, частину споруди або оренду - акт вибору земельної ділянки. З висновком (техумовами) на приміщення магазину згідні.

Маються технічні умови на підключення ПП Марушка до водопровідних мереж дистанції разом зі схемою пристрою водомірного вузла.

Крім цього, ТОВ «Архистудія», ліцензія АА №744717 від 08 січня 2004 року, виготовлено паспорт зовнішньої обробки фасаду шифр 066-05-АС на продовольчий магазин в смт Межова та робочий проект пояснювальна записка шифр 066-05.

Згідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства № 182 від 07 листопада 2005 року, розглянуто робочий проект «Продовольчий мазанин в смт Межова шифр 066-05, виконаний ТОВ «Архістудія», ліцензія АА № 744717 від 08 січня 2004 року відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Межівської РДА погоджує проект з торговим залом загальною площею 44,6 кв.м з тамбуром. Покриття доріжок і тротуарів - фігурна тротуарна плитка. Покриття підлоги - керамічною плиткою 300х300мм. Облаштування стін торгового залу - пластиком. Влаштування підвісної стелі системи ARMSTRONG. Покрівля рулонними матеріалами з влаштування декоративного козирку. Зовнішнє оздоблення стін - фарбування водостійкою фарбою. Вікна і двері - металопластикові.

За висновком №1 санітарно-гігієнічної експертизи по проекту будівництва реконструкції технічного переобладнання від 21 лютого 2006 року робочий проект реконструкції існуючої будівлі під магазин з реалізації продовольчих товарів по АДРЕСА_1 П/П ОСОБА_1 після повторного розгляду узгоджується.

Договором про встановлення земельного сервітуту № НКМ2034/11/11, укладеного між ДП «Донецька залізниця» в особі заступника головного інженера ОСОБА_5, як «Землекористувача» та ФОП ОСОБА_1, як «Сервітуарієм» підтверджується, що останній надається право обмеженого користування своєю земельною ділянкою, з метою проходу та проїзду по наявному шляху. Встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів, за адресою: Межівська селищна рада, АДРЕСА_1, Дніпропетровської області. Пункт 4.1 - договором встановлююється строковий земельний сервітут терміном дії 10 років.

ДОКП «Межівський комунсервіс» 09 січня 2018 року виготовлено технічний паспорт на громадський будинок - будівля кафе, інвентаризаційна справа № 3302/2747.

Згідно висновку Покровської регіональної Державної екологічної інспекції, вважається за можливе надати в оренду земельну ділянку строком на 5 років для комерційного використання ОСОБА_1 за умови використання земельної ділянки згідно з цільовим призначенням з додержанням природоохоронного законодавства. При зміні цільового призначення пройти обов'язкове повторне погодження згідно існуючого законодавства.

Висновком експертного дослідження № 14, складеного 05 травня 2018 року експертом Копиловою В.М., підтверджується, що в цілому несучі та огороджуючи конструкції, досліджуваної нежитлової будівлі продовольчого магазину, розташованого по вул.Транспортна, будинок № 99, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, тріщин, деформацій та порушення цілісності не мають. Конструктивні елементи знаходяться в нормальному стані і придатні для подальшої експлуатації.

Будівництво нежитлової будівлі продовольчого магазину по АДРЕСА_1 Дніпропетровської області виконано відповідно до архітектурно-будівельних, санітарно-гігієнічних та других діючих норм та правил.

Витягом зі звіту про оцінку майна № РСМ-0218-001 від 01 лютого 2018 року ринкова вартість об'єкта будівлі магазину (літера ДОКП «Межівський комун сервіс» - А) загальною (корисною) площею 96,7 кв.м з усіма господарчими та побутовими будівлями та спорудами: тамбур - «а», тамбур - «а1». Сарай - «Б», підвал - «П», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 складає, без ПДВ 777 914,50 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що самочинно збудований об'єкт - продовольчий магазин, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 повністю готовий до надійної та безпечної експлуатації, його розташування відповідає генеральному плану, будівництво здійснено з дотриманням державних, будівельних, протипожежних, санітарних норм, в межах ділянки позивача та судом не встановлено порушення таким будівництвом прав та інтересів інших осіб.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Позивач в позові зазначила, що протягом 2004 - 2006 років магазин був побудований за її власні кошти.

Ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції не прийняв до уваги ст. 30-1 Закону від 20.04.2000 року № 1699-Ш «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону від 16.11.1992 року № 2780-Х11 «Про основи містобудування» (діючих в період будівництва спірного майна), тобто те, що будівництво об'єктів містобудування, незалежно від форм власності, здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабміну України від 22.09.2004 року № 1243, - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, зокрема, як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Як визначено ч.ч.1 та 2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», діючого в теперішній час, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. У разі якщо після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подається для реєстрації, вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою декларації їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права повертати таку декларацію з підстави різного найменування зазначених осіб у декларації про початок виконання будівельних робіт і в декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо після видачі дозволу на виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою акта та заявою цих осіб їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права відмовляти у видачі сертифіката з підстави різного найменування зазначених осіб у дозволі на виконання будівельних робіт та в акті готовності об'єкта до експлуатації і в заяві про видачу сертифіката.

Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).

Відповідно до п.2 п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294 (далі - Положення) Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає відповідні сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації).

Відповідно до п.п.2 п.4 Примірного положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 671, орган держархбудконтролю приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об'єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків).

Відповідно до частини першої ст.376 ЦК України, об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно із частиною другою цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Особи, які вважають, що вимоги про визнання права власності на самочинне будівництво порушують їхні права, мають право заперечувати проти таких вимог, якщо вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу).

Із контексту норм частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норми частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та користувачем, якщо такий є і не являється забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об'єкт нерухомості за такою особою.

Частина третя статті 376 ЦК України, на відміну від частини сьомої цієї статті, набуття права власності особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не ставить у залежність від того, чи відповідають виконані роботи державним будівельним нормам і правилам і чи не порушують права третіх осіб та не суперечать суспільним інтересам.

Отже, вирішуючи справу, суд першої інстанції, встановивши, що позивач здійснила самочинне будівництво, зазначених норм матеріального права не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання за нею права власності на спірне майно відповідно до положень частини третьої статті 376 ЦК України.

При розгляді справ зазначеної категорії слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

У той же час, у матеріалах справи відсутні дані щодо звернення позивача до компетентних державних органів щодо прийняття забудови до експлуатації та оформлення права власності, а також про відмову цих органів у вирішенні спірного питання, що свідчить про відсутність спору про право.

Суд першої інстанції, порушуючи вимоги законодавства замінив собою органи державної влади, що уповноважені на здійснення оформлення права власності на нерухоме майно та визнав на нього право власності за позивачем за відсутності між сторонами спору про право цивільне, оскільки не можна вважати, що у цій справі суд діяв відповідно до завдань цивільного судочинства, а тому судове рішення у справі, яка переглядається, не можна визнати законним, що є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 11 668,72 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Державної архітектурно-будівельної інспекції України- задовольнити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» та Межівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 11 668,72 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова