Ухвала

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 621/1548/18

провадження № 61-22649ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: виконавчий комітет Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року, які викладені російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційні скарги повинні бути викладені державною (українською) мовою.

Заявник не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення касаційних скарг у відповідність до вимог закону.

Крім того, касаційні скарги у частині оскарження ухвал Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вони подані з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані ухвали апеляційного суду прийняті 20 вересня 2019 року, останнім днем на їх касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, є 21 жовтня 2019 року. Касаційні скарги згідно з відтиском поштового штемпеля та штрихкодового ідентифікатора на конверті подана 12 грудня 2019 року.

Посилання заявника у касаційних скарг на те, що ухвали Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року оскаржуються разом із постановою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року, є безпідставними, оскільки заявником оскаржуються ухвали про повернення апеляційної скарги, які відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України підлягають самостійному оскарженню у межах строку, визначеного статтею 390 ЦПК України.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частин перша статті 127 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 Цього кодексу.

Отже, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, навести поважні підстави для поновлення такого строку.

Також, касаційні скарги ОСОБА_1 не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційних скарг не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога заявника про стягнення судового збору за подання касаційних скарг із відповідачів є безпідставною, оскільки чинним законодавством України обов`язок сплатити судовий збір за подання касаційної скарги покладений на заявника. Після вирішення справи по суті (перегляду оскаржуваних судових рішень) за наявності правових підстав суд здійснює перерозподіл судових витрат у порядку, встановленому статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом першим пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги у частині оскарження рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року, якими позивачеві відмовлено у задоволенні однієї майнової вимоги та трьох немайнових вимог становить - 5 638,4 грн (((1 762,00 грн ? 0,4 ? 3) + (1 762,00 грн ? 0,4)) ? 200 %).

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.

Таким чином, судовий збір за подання касаційних скарг у частині оскарження чотирьох ухвал Харківського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року становить 1 538,80 грн (1 921,00 грн ? 0,2 ? 4).

Отже, заявникові за подання касаційних скарг необхідно сплатити судовий збір у загальному розмірі 7 175,20 грн (5 638,40 грн + 1 538,80 грн).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA7026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 січня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак