Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приморська сільська рада Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно довідки районного комунального підприємства «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області від 30.10.2018 року за №709, їй на праві приватної власності належить будинок №12 по вулиці Центральна в с. Приморське Василівського району Запорізької області. В довідці вказується, що право власності зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2001 року, реєстровий №2581 приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу. За відомостями відділу реєстрації місця проживання в її будинку зареєстрована ОСОБА_1, як власник будинку, її чоловік ОСОБА_3, її син ОСОБА_4, її син ОСОБА_5, її донька ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 з 1998 року за адресою вул. Центральна, №12 с. Приморське Василівіського району Запорізької області зареєстрований, але не проживає. Позивачу ОСОБА_1 відомо, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 кімната 40 в місті Запоріжжя. Відповідач в добровільному порядку з реєстрації він знятись не бажає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить усунути порушення права власності позивача шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №12 по вул. Центральна в с. Приморське Василівського району Запорізької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2018 року у справі №311/3867/18 визначено склад суду суддя Нікандрова С.О.

Ухвалою Василівського районного суду від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2в судові засідання, призначені на 13 лютого 2019 року, 01 березня 2019 року та 22 березня 2019 року не зявився, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не повідомила. Крім того, відповідач повідомлялася про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті

судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку №12 по вул. Центральна в с. Приморське Василівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою №709 від 30.10.2018 року, виданою районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області де вказано, що право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2001 року, реєстровий №2581 приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу (а.с.10).

Як вбачається із довідки Приморської сільської ради №2851 від 29 жовтня 2018 року, а також відповіді Приморської сільської ради від 13 лютого 2019 року на запит суду, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, з 13 листопада 1998 року (а.с.11, 35).

Згідно акту обстеження від 26.10.2018 року, складеному за участю депутата Приморської сільської ради ОСОБА_7, сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, затвердженого сільським головою ОСОБА_10, відповідач ОСОБА_2микола Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але фактично не проживає з 1998 року.

Згідно довідки №2852 від 29.10.2018 року виданої Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, але фактично за вищевказаної адресою не проживає з 1998 року (а.с.13).

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за

захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Вирішуючи спір, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї позивача, з 1998 року і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку не проживав, тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення статей 156 ЖК України та статті 405 ЦК України, на які посилається позивач у позові, оскільки за встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383, 391 ЦК України.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, постанові Верховного Суду №523/11084/16-ц від 06 червня 2018 року.

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство, не є власником житла, не проживає в спірному будинку, чим створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме будинком №12 по вул. Центральна в с. Приморське Василівського району Запорізької області шляхом визнання ОСОБА_2таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приморська сільська рада Василівського району Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 вздійсненні права власності на будинок №12 по вул. Центральна в с. Приморське Василівського району Запорізької області, шляхом визнання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не відомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8) таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного

заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11