ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/137/19

провадження № 22-ц/4809/1463/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Дуковського О.Л. (головуючий, суддя-доповідач),

Письменного О.А., Чельник О. І.

за участю секретаря судового засідання Демешко Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічне акціонерне товариство «Омега банк».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року (суддя Шевченко І.М.), у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання відсутності прав іпотекодержателя, визнання недійсними договорів про передачу прав за іпотечними договорами та скасування записів та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисеївський» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць Інна Олександрівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна про відсутність прав іпотекодержателя, визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та скасування рішення нотаріусів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк».

Просив:

визнати відсутність у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» прав іпотекодержателя за іпотечними договорами:

1) від 13 жовтня 2006 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , предметом якого являються такі об`єкти:

вбудовано-прибудоване нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ;

комплекс за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ;

2) від 05 листопада 2007 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , предметом якого являються такі об`єкти:

нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_4 ;

нежитлова будівля № АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_5 ;

3) від 13 жовтня 2006 року, укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Єлисеївський», предметом якого являється нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ;

4) від 13 жовтня 2006 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Приватним підприємцем ОСОБА_1 , предметом якого являються такі об`єкти:

земельна ділянка кадастровий номер :32:216:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка кадастровий номер :38:317:0008 за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати частково недійсним договір від 28 листопада 2012 року про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В. та зареєстрований за № 2187;

визнати частково недійсним договір від 28 листопада 2012 року про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. та зареєстрований за № 6970;

скасувати записи в Державному реєстрі іпотек: 3904161; 3903441; 3903828; 394280; 5994283; 5995282.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем і АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого являється ПАТ «Сведбанк») укладено кілька кредитних договорів.

Виконання позичальником кредитних зобов`язань забезпечено іпотекою належного позивачу майна (нежитлові будівлі та земельні ділянки) а також нежитлового приміщення, яке належить ТОВ «Єлесеївський». 28 листопада 2012 року на підставі укладеного між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» договору факторингу до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами. Того ж дня ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» відступило право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу. На підставі низки договорів про відступлення прав право іпотекодержателя за договорами забезпечення (іпотеки) також перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи». Проте рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області 12 жовтня 2017 року визнано договір факторингу від 28 листопада 2012 року, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині відступлення права вимоги до ОСОБА_1 , недійсними. У зв`язку з тим, що у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відсутнє право вимоги за основним зобов`язанням, що встановлено рішенням суду, тому договори про відступлення прав іпотекодержателя теж не відповідають вимогам Закону (ст. 24 Закону України «Про іпотеку) і підлягають визнанню судом недійсними.

У квітні 2019 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ТОВ «Єлисеївський» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ПАТ «Омега Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. про відсутність прав іпотекодержателя, визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та скасування рішення нотаріусів.

18 липня 2019 року ТОВ «Єлисеївський» подало до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій заявник просить заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно:

нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ;

Заяву обґрунтовано тим, що договори іпотеки містять умови, згідно яких іпотекодержатель може реалізувати предмети іпотеки в позасудовому порядку і відповідачі повідомляли його про наявність у них намірів на реалізацію такої можливості. Однак між сторонами є спір щодо наявності у відповідачів прав іпотекодержателя. Не маючи прав кредитора, особи, з числа відповідачів, можуть вчинити дії направлені на порушення майновий прав позивача та протиправно заволодіти майном. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення у майбутньому виконання рішення суду та реального порушення прав позивача і його майнового поручителя ТОВ «Єлесеївський».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року заяву третьої особи ТОВ «Єлисеївський» задоволено.

Заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно: нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_6 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» оскаржило ухвалу суду в апеляційному порядку і просило скасувати судове рішення та постановити нове, яким у задоволенні заяви ТОВ ««Єлисеївський» про забезпечення позову відмовити.

Відповідач зазначає, що суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України так, як не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, а тому суд мав повернути заяву заявнику. Всупереч припису ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд не вирішив питання зустрічного забезпечення.

Вказує на те, що суд першої інстанції не навів жодних обґрунтованих мотивів з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ ««Єлисеївський» до ухвалення рішення у цивільній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Інші учасники справи правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» - адвокат Лайтаренко О.В. підтримав апеляційну скаргу та надав суду усні пояснення.

Представник позивача адвокат Антонова С. Ю. вимоги апеляційної скарги не визнала, надала усні пояснення суду.

Інші учасники справи повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але явку своїх представників у судове засідання не забезпечили. Однак, згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із способів забезпечення позову, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, являється встановлення заборони вчинення певних дій щодо предмету спору.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та співмірність заходів забезпечення заявленим вимогам, оскільки відчуження даних об`єктів нерухомого майна зробить неможливим або утрудненим виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів, погоджується із даним висновком суду першої інстанції.

Обрання виду та способу забезпечення позову є виключною компетенцією суду, що розглядає справу.

Крім цього, скаржник не навів обґрунтувань завдання йому шкоди чи ускладнень у проведенні виробничої (професійної) діяльності зазначеним забезпеченням позову.

Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

24.12.2019 складено постанову.

Головуючий О.Л.Дуковський

Судді О.А. Письменний

О.І. Чельник