Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 638/850/16-ц

провадження № 61-8898св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ПророкаВ. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Uni Credit Bank»,

треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції України у Харківській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2016 року в складі судді Руднєвої О. О. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Кругової С. С., Міненкової Н. О., Трішкової І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Uni Credit Bank», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І. О., відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління Міністерства юстиції України у Харківській області, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБСР «Укрсоцбанк») та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти у кредит в сумі 187 800,00 дол. США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05 травня 2017 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_4 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено:

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-046, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв. м, вартістю за погодженням сторін 303 808,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-047, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв. м, вартістю за погодженням сторін 455 106,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-048, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв. м, вартістю за погодженням сторін 596 304,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 4.1 зазначених договорів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

09 листопада 2015 року приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Ємець І. О. вчинив виконавчий напис № 4585 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; виконавчий напис № 4586 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; виконавчий напис № 4587 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі цих виконавчих написів 20 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкриті виконавчі провадження про звернення стягнення на предмети іпотеки.

ОСОБА_4 вважав, що виконавчі написи нотаріуса вчинені з порушенням законодавства України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2016 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І. О. 09 листопада 2015 року за № 4585, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9» загальною площею 75,2 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І. О. 09 листопада 2015 року за № 4586, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9» загальною площею 75,1 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І. О. 09 листопада 2015 року за № 4587, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31а в літ. «А-9» загальною площею 98,4 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчими написами, та безспірності характеру правовідносин; нотаріусом вчинено виконавчі написи з пропущенням трирічного строку давності, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та статтями 256, 257, 261 ЦК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та надав їм належну правову оцінку.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення скасувати, справу передати до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2010 року не є перешкодою для вчинення виконавчого напису.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, ухвалені в справі судові рішення залишити без змін.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що 31 травня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 811-3/27/3/7/7-021, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти у кредит в сумі 187 800,00 дол. США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05 травня 2017 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_4 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено:

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-046, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27, 28, 39, 40, 41, 44 в літ. «А-9», загальною площею 75,2 кв. м, вартістю за погодженням сторін 303 808,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-047, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27б, 32, 32а в літ. «А-9», загальною площею 75,1 кв. м, вартістю за погодженням сторін 455 106,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

іпотечний договір від 31 травня 2007 року № 811-4/27/3/7/7-048, згідно з пунктом 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю на забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 травня 2007 року № 811-3/27/3/7/7-021 нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху № 27а, 27в, 27г, 27д, 27е, 29, 30, 30а, 31, 31а в літ. «А-9», загальною площею 98,4 кв. м, вартістю за погодженням сторін 596 304,00 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

09 листопада 2015 року приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Ємець І. О. вчинив виконавчі написи про звернення стягнення на предмети іпотеки.

20 листопада 2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі цих виконавчих написів відкрив виконавчі провадження про звернення стягнення на предмети іпотеки.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Доводи касаційної скарги про відсутність безспірності заборгованості спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали справи свідчать, що виконавчі написи вчинені нотаріусом на суму 6 883 050,01 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2010 року, залишеним без змін ухвалою суду Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2010 року, задоволено позов АКБСР «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Визначено, що заборгованість становить 180 453,88 дол. США (1 444 454,91 грн).

Зі змісту рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року вбачається, що розмір заборгованості становить 4 271 540,00 грн, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

Зазначивши у виконавчому написі суму до стягнення - 6 883 050,01 грн, в тому числі заборгованості за тілом кредиту - 163 086,00 дол. США, яка існувала ще у 2009 році, нотаріус зазначив період стягнення з 05 вересня 2014 року до 02 вересня 2015 року, що не відповідає дійсності.

Отже, виконавчі написи вчинені нотаріусом у 2015 році більше ніж через 3 роки після виникнення права вимоги, яка вперше була направлена 01 жовтня 2009 року, що є порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Суди, встановивши, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин; виконавчий напис вчинено з пропущенням трирічного строку давності, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та статтями 256, 257, 261 ЦК України, правильно визнали виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

При вирішенні справи суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер правовідносин між сторонами, застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В.Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик