Справа №442/3947/17
Провадження №2/442/183/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 34 510 грн 27 к. за кредитним договором від 26.11.2008 б/н. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.11.2008 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керувався п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_1 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 „Правил користування платіжною карткою. Відповідно до Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2017 має заборгованість 34 510 грн 27 к., яка складається з наступного: 2 811 грн 78 к. заборгованість за кредитом; 26 817 грн 05 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 грн 00 к. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн штраф (фіксована частина), 1 631 грн 44 к. штраф (процентна складова).

Наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 34 510 грн 27 к., заборгованості та судові витрати.

Представник відповідача подав заяву про застосування до даних правовідносин строку позовної давності з тих підстав, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обовязку з внесення чергового платежу, передбаченого договором, а оскільки відповідач особисто останній раз здійснювала платіж у 2013 році, та пізніше відповідач не вчиняла жодних дій, спрямованих на визнання свого боргу перед позивачем, тому наголошує, що переривання строку позовної давності не відбулося.

Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник просили у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, долучені до позову, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 26.11.2008 між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг Відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Позивач ПАТ КБ „Приват Банк у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 2 811 грн 78 к. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними.

Згідно із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної відповідачем, ОСОБА_1 погодилась з „Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно п. 5.5 „Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, та допустив заборгованість, яка згідно з розрахунку заборгованості станом на 30.04.2017 за договором б/н від 26.11.2008 становить 34 510 грн 27 к., яка складається з наступного: 2 811 грн 78 к. заборгованість за кредитом; 26 817 грн 05 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 000 грн 00 к. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн штраф (фіксована частина), 1 631 грн 44 к. штраф (процентна складова).

Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконував.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 250 грн та штрафу (процентна складова) 1 631 грн 44 к. грн задоволенню не підлягають.

Згідно довідки, наданої ПЕТ КБ „Приватбанк за кредитним договором № б/н від 26.11.2008 ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки: 034653, дата відкриття 26.11.2008, термін дії 06/12 та 261622, дата відкриття 06.12.2012, термін дії 03/16.

Звертаючи до суду з цим позовом, АТ КБ „ПриватБанк просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 30.04.2017, тобто заборгованість, нараховану поза межами дії строку кредитного договору.

Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ці висновки узгоджуються з позицією ОСОБА_4 Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Тобто АТ КБ „ПриватБанк до березня 2016 року нараховано відсотки за користуванням кредитом у розмірі 9 824 грн 79 к.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.09.2015 у справі № 6-154цс15.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та не заперечувалось у судовому засіданні представниками сторін ОСОБА_1 особисто останній раз здійснила платіж 15.10.2013, а з позовом до суду банк звернувся у червні 2017 року, а тому суд дійшов до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі.

Також суд зазначає, що оскільки позовна давність до основної вимоги, яка складається з вимоги про стягнення заборгованості за кредитом і вимоги про сплату процентів за цим кредитом, спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача пені.

Вказане узгоджується із висновком ОСОБА_4 Верхового Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

На підставі наведеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 „Д, ідентифікаційний код: 14360570).

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (82100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Повний текст рішення складено 08.02.2019.

Суддя Ю.С. Кучаковський