Справа №639/7630/15-ц
Провадження №2/639/75/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

27 серпня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Харківводоканал» про порушення прав споживачів повернуто позивачу. (а.с. 4)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до КП «Харківводоканал» про порушення прав споживачів визнано неподаною та повернуто. (а.с. 15)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвали апеляційного суду Харківської області від 24 вересня 2015 року та від 12 жовтня 2015 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. (а.с. 41-42)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 31 серпня 2015 року скасовано.

Передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с. 58-59)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача. Призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача залишено без розгляду. (а.с. 104)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2016 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача направлено до того ж районного суду для продовження розгляду по суті. (а.с. 133, 134-135)

Згідно супровідного листа Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 14 червня 2017 року.

Починаючи з 14 червня 2017 року і по теперішній час, тобто вже понад півтора року, справа перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова.

Судові засідання по вищезазначеній справі призначалися на 12.07.2017, 01.09.2017, 26.09.2017, 19.10.2017, 16.11.2017, 14.12.2017, 15.01.2018, 05.02.2018, 27.02.2018, 20.03.2018, 17.04.2018, 14.05.2018, 04.06.2018, 27.06.2018, 20.07.2018, 11.09.2018, 03.10.2018, 29.10.2018, 19.11.2018, 12.12.2018, 15.01.2018 року.

Про день, час та місце слухання справи позивач повідомлялася шляхом направлення на її адресу судових повісток. (а.с. 145, 146, 152, 156, 157, 160, 165, 166, 172, 173, 181, 182, 183, 184, 187, 188, 192, 193, 198, 199, 201, 204, 221, 222, 226, 227, 230, 231, 236, 237, 242, 247, 248, 256, 257)

Окрім того, про день, час та місце розгляду справи, яке було призначене на 29.10.2018, 19.11.2018, 15.01.2019 року позивач додатково повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с. 234, 235, 239, 240, 254, 255)

Однак, в усі з призначених судових засідань позивач не зявилася, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість зявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду не з'явилася, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала.

Факт того, що позивачу відомо, про наявність цивільної справи за її позовом у суді підтверджується тим, що вона 21.06.2017 року зверталась до суду із заявою про видачу копій документів, 28.08.2017, 15.01.2018, 12.11.2018 зверталась до суду із заявами про перенесення розгляду справи, проте доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, які були призначені на 28.08.2017, 15.01.2018 суду не надала, 04.06.2018 зверталась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, 04.06.2018 з заявою про відвід судді. (а.с. 143, 153, 207, 208, 243)

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1, якій було відомо наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час, вже понад півтора року, не може бути вирішена по суті.

Згідно ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 43, 44, 131, 210, 223, 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.01.2019 року

Суддя В.В. Труханович