Справа № 523/9203/18
Провадження №2/523/1391/19
"07" лютого 2019 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Правди Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, які стягуються з відповідача за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06.10.2010р.; визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 400 (чотириста) гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач вважає, що відповідач здатний сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки здоровий та працездатний, а розмір аліментів, який він сплачує на теперішній час є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини.
Позивач подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю.
Відповідач у судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило.
09.10.2018р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначив, що з позовною заявою не згодний, у задоволенні позову просив відмовити. Свій відзив обґрунтував тим, що викладені в позові обставини не є достовірними, а саме: він на даний час офіційно не працевлаштований, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4, яка не працює та мати-пенсіонерка ОСОБА_5 Відповідач посилається на те, що має мінливі та непостійні доходи. В підтвердження викладеного надав: пенійне посвідчення матері ОСОБА_5 та довідки форми ОК - 5 з ПФУ видані на своє ім'я та ОСОБА_4
Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що слід задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06.10.2010р. (а.с.7).
За час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
06.10.2010 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке набрало законної сили 16.10.2010 року, з ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 400 (чотириста) гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 14.09.2010р. і до повноліття доньки (а.с.8-9).
Згідно з довідкою про склад сім'ї № 34 від 26.06.2018р. ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно до положень принципу №7 абз. 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з вимогами ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язку щодо дитини.
Так, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, що закріплено відповідно у ст. 150 СК України.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зміна розміру аліментів регламентується ст. 192 СК України, відповідно до вимог якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У зв?язку з прийняттям 03.07.2018 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», внесені зміни в частину 2 ст. 182 СК України, зокрема, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів пройшло 9 років, витрати позивача на утримання дитини в рази збільшились по зрівнянню з 2010 роком, змінився визначений положеннями Сімейного кодексуУкраїни мінімальний розмір аліментів. Відтак попередньо визначений судом розмір аліментів на утримання дитини цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених з відповідача аліментів підлягає збільшенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн.; для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв - з 01 січня 2019 пo 30 июня - 2027 грн., с 01 июля пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача.
Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 400 гривень на дитину та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольняє їх повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного судуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів- задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1) на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 06.10.2010 року, на утримання неповнолітньої дити,ни а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривні щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір за подання позову про збільшення розміру аліментів в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2019 року.

Суддя