КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа №752/16283/17

провадження № 22-ц/824/10162/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді- Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт», Приватне акціонерне товариство «Київміськбуд-1», Генеральна прокуратура України, Кабінет Міністрів України, Київська міська рада, Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА)

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргупозивача ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року у складі судді Колдіної О.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КДД Інжиніринг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболоньторгстандарт» Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1», Генеральної прокуратури України, Кабінету Міністрів України, Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про відновлення становища, що існувало до порушення права, шляхом зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відновлення становища, що існувало до порушення права, шляхом зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що є власницею квартири на 4 поверсі в АДРЕСА_1 .

Звертала увагу на те, що відповідачі: ТОВ «КДД Інжиніринг», ТОВ «Оболоньторгстандарт», ПАТ «Київміськбуд-1» здійснюють самочинне будівництво житлово-офісного центру по АДРЕСА_2, на ділянці, що є власністю територіальної громади м. Києва або держави, та передана в постійне користування Генеральної прокуратури України.

Зазначала, що будівництво проводиться з порушенням вимог ДБН, на відстані 7 метрів і менше від зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_1 , на яку виходять вікна і балкон квартири позивача.

Посилаючись на статтю 41 Конституцію України, уважала, що відповідачами вчинено дію, яка порушує законодавство та право позивача, оскільки зовнішню довгу стіну будівлі побудовано біля квартири позивача з порушенням ДБН.

З метою відновлення порушеного права, просила відновити становище, що існувало до порушення, шляхом зобов`язання відповідачів (за рахунок відповідачів) знести побудовану частину будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка побудована на відстані меншій ніж, 15 метрів до будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 13 червня2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не досліджено обставин щодо наявності повноважень у Науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України приймати рішення, які підлягають виконанню.

Уважає, що оскаржуване рішення ґрунтується на документі, який в силу правової природи суб`єкта, що його видав, взагалі не підлягає виконанню, оскільки не погоджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Звертає увагу, що надані суду докази доводять, що квартира позивача, згідно акту заміру відстаней, знаходиться по відношенню до побудованого будинку на відстані, меншій ніж 5 метрів.

Окрім того, зазначає, що відповідачами не подано жодного доказу на спростування доказів, поданих нею.

16 серпня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив представника Генеральної прокуратури України - Ступака Д.В., в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах закону.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що на підставі рішення Київської міської ради від 27 лютого 2003 року №289/449 замовнику - Генеральній прокуратурі України, надані вихідні дані на проектування будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому замовник змінив функцію об`єкта проектування на офісний центр.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 26 липня 2007 року № 66/1900 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки Генеральній прокуратурі України і використання її для будівництва, експлуатації та обслуговування офісного центру з підземним паркінгом на АДРЕСА_2» Генеральній прокуратурі України надано вихідні дані на проектування, погоджено проектну документацію, отримано позитивний висновок «Київдержекспертизи» та надано дозвіл на будівництво з терміном дії до 15 грудня 2011 року.

14 серпня 2008 року Генеральна прокуратура України, як замовник будівництва, отримала Дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва офісного центру з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2.

15 грудня 2014 року між Генеральною прокуратура України, як замовником будівництва, ПП «Київміськбуд-1», як первісним інвестором-підрядником, та Товариством з обмеженою відповідністю «Оболоньторгстандарт», як інвестором-підрядником, було укладено Додаткову угоду до Договору участі в будівництві житлового будинку №1 «Про заміну сторони Інвестора-підрядника».

Відповідно до п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує: право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок знання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об`єктів, будівництво яких І здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності; видачі замовнику Інспекцією дозволу на чокання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності.

Судом також установлено, що після отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №553/15/12-3/009-15 від 12 серпня 2015 року відбулося коригування проектної документації об`єкта «будівництво офісного центру з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2» та змінено назву на «будівництво житлово-офісного центру по АДРЕСА_2» зі зміною техніко-економічних показників, зокрема, площі будинку та поверховості, про що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомлено листом від 12 лютого 2016 року, до якого додано наказ про коригування проектної документації від 14.01.ю2016 3 01/01-16, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 553/15/12-3/009-15 від 12.08.2015, видані Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), експертний звіт від 14.01.2016 № 3-140-15-ЕП/КО, лист МПП «Творча майстерня Вісак» від 12.01.2016 № 12-01.

Відповідно до експертного звіту щодо розгляду проектної документації за коригуванням проекту «Будівництво житлово-офісного центру на АДРЕСА_2» від 14 січня 2016 року № 3-140-15-ЕП/КО, затвердженого генеральним директором ТОВ «Укрбудекспертиза», за результатами розгляду проектної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначена документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі, щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; санітарного та епідеміологічного благополуччя насилля; охорони праці; екології; пожежної безпеки; техногенної безпеки; енергозбереження і може бути затверджена в установленому порядку з відкоригованими технічними показниками.

14 грудня 2015 року ТОВ «Оболоньторгстандарт» звернулося до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України щодо можливості відхилення від вимог державних будівельних норм під час проектування жилого-офісного центру по АДРЕСА_2 .

29 грудня 20015 року ТОВ «Оболоньторгстандарт» отримало відповідь від Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України разом з Витягом протоколу №9 засідання секції «Житлового будівництва промислової та інженерно-транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів» Науково-технічної ради Мінрегіону.

Рішенням засідання секції «Житлового будівництва промислової та інженерно-транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів» Науково-технічної ради Мінрегіону від 25 грудня 2015 року ТОВ «Оболоньторгстандарт» було прийнято за можливе відхилення від вимог державних будівельних норм під час проектування жилого-офісного центру по АДРЕСА_2.

09 лютого 2018 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серії ІУ № 78 про відповідність закінченого будівництвом об`єкта: «Будівництво житлово-офісного центру на АДРЕСА_2».

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачі проводять самочинне будівництво житлово-офісного центру на АДРЕСА_2. Дозволів на проведення будівництва відповідачі не мають і воно ведеться з порушення ДБН. Зазначені протиправні дії завдають їй шкоди, як власнику квартири АДРЕСА_1 , оскільки відстань між стінами будинків № АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, становить менше ніж 20 метрів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Таким чином, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України

Заявляючи позов про зобов`язання відповідачів знести побудовану частину будинку на АДРЕСА_2 , позивач, як на єдиний доказ щодо порушеного її права, посилалася на складений нею акт власних замірів відстані між зовнішньою довгою стіною будинку №74-78 та найближчою точкою будинку АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач не зазначила, яким чином ця обставина порушує її житлові чи інші права, не порушувала перед судом питання про призначення відповідних експертиз, витребування доказів, за відсутності можливості в неї отримати ці докази від відповідних органів, як те передбачено ЦПК України.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що позивачем не зазначено в чому полягає порушення її права в зв`язку з будівництвом житлово-офісного центру та яке право підлягає захисту в судовому порядку, також не надано жодного доказу на підтвердження наявності порушеного права, як і доказів на підтвердження обставин ведення будівництва за адресою: АДРЕСА_2 з порушенням будівельних норм та державних стандартів.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що саме до компетенції Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту з питань державного архітектурного-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної, Управління державного архітектурного-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) віднесено питання прийому в експлуатацію закінченого будівництвом спірного об`єкта та видача сертифіката на цей об`єкт.

Отже, заявляючи позовні вимоги до відповідачів, ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог в якості доказу надала лише власноручно складений акт виміру нею відстані між будинками, без зазначення, яке її право і хто з відповідачів конкретно порушив.

При цьому позивач не спростувала доводи відповідачів щодо наявності всіх необхідних документів на підставі яких розпочато будівництво і здано будинок в експлуатацію.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності порушення її права відповідачами.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н ОВ И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набираєзаконної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай