"20" грудня 2019 р. Справа № 363/4817/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді скаргу адвоката Гринчук Олександра Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Данило Максимовича та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гринчук О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду зі скаргою на дії державного виконавця Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Данило Максимовича та скасування постанови. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 24.09.2019 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 363/2295/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Київської області судового збору у розмірі 25 766, 23 грн. 10.10.2019 року державним виконавцем Печерського відділу виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюком Д.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60276556. Того ж дня, у виконавчому провадженні № 60276556 було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 . Дану постанову про арешт майна боржника вважають незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 28.03.2019 року ОСОБА_1 було перераховано на користь позивача 25 766, 23 грн., що підтверджується квитанцією № 7 від 28.03.2019 року. Рішення суду заявником було виконано добровільно ще до відкриття виконавчого провадження, тому до нього не може бути застосовано механізм примусового виконання рішення. У зв`язку із чим, звернувся до суду та просив визнати протиправними дії державного виконавця Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Данила Максимовича, щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 10.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60276556. Визнати протиправною та скасувати постановудержавного виконавця Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Данила Максимовича про арешт майна боржника від 10.10.2019 року у виконавчому провадженні № 60276556.

Адвокат Гринчук О.Ю. та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Від представника стягувача до суду надійшли письмові пояснення на скаргу ОСОБА_1 . В даних поясненнях зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не зобов`язано державного виконавця перед відкриттям виконавчого провадження перевіряти стан виконання боржником судового рішення. Постановою державного виконавця від 20.11.2019 року виконавче провадження на, яке посилається скаржник закінчено, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення суду, які були викладені в постанові про арешт коштів боржника від 10.10.2019 року. Підставою для винесення цієї постанови стали матеріали про виконання вказаного рішення ОСОБА_1 , які 19.11.2019 року надійшли до Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з Вишгородського районного суду разом з заявою адвоката Гринчука О.Ю. на дії державного виконавця. Будь-які дані щодо направлення такої інформації ОСОБА_1 чи її представником безпосередньо до державного виконавця в матеріалах виконавчого провадження відсутні. А тому в діях державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лазюка Д.М. відсутні порушення вимог закону при здійсненні ним виконавчого провадження № 60276556, у зв`язку із чим у задоволенні скарги просив відмовити.

Дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 10.10.2019 року державним виконавцем Печерського відділу виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюком Д.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60276556 з виконання виконавчого листа № 363/2295/17 виданий 24.09.2019 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Київської області суму у розмірі 25 766, 23 грн. (а.с. 4).

10.10.2019 року державним виконавцем Печерського відділу виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюком Д.М. було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення (а.с. 5).

28.03.2019 року ОСОБА_1 було перераховано на користь позивача 25 766, 23 грн., що підтверджується квитанцією № 7 від 28.03.2019 року (а.с. 6).

Разом з тим, з долученої представником стягувача до матеріалів скарги постанови вбачається, що 20.11.2019 року державним виконавцем Печерського відділу виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюком Д.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60276556 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із сплатою боргу в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, які були накладені постановою про арешт коштів боржника № 60276556 від 10.10.2019 року.

Відповідно до ч. 1 та ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку,встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною ч. 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому, згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, станом на час розгляду даної скарги органом ДВС відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» самостійно усунуто порушення прав заявника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Натомість, враховуючи, що допущені порушення прав стягувача державним виконавцем усунуто, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258,259, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката Гринчук Олександра Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Печерського відділу виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюк Данило Максимовича та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Ю. Котлярова