У Х В А Л А

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 415/3968/16-ц

провадження № 61-2801 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Рибкіної Наталії Василівни, на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Панорама-Схід» (далі - ТОВ «Панорама-Схід»),

ВСТАНОВИВ :

У липні 2016 року ПАТ «Сбербанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ТОВ «Панорама-Схід», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк», та ТОВ «Панорама-Схід» було укладено кредитний договір № 04-Н/12/122/К-МБ, згідно умов якого позивач надав ТОВ «Панорама-Схід» кредит у розмірі 350 000,00 грн, а останнє зобов'язалося повернути кредит рівними частинами по 9 722,00 грн, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Останній платіж повинен бути сплачений 25 грудня 2015 року. Цього ж дня на забезпечення виконання вказаного договору між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 1, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно із ТОВ «Панорама-Схід» відповідати перед позивачем за виконання зобов'язання за указаним кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 554, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 15 липня 2016 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 165 453,08 грн та за процентами за користування кредитом за період з 26 грудня 2015 року по 14 липня 2016 року у розмірі 26 250,22 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача як солідарного боржника.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Сбербанк» відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням господарського суду Луганської області від 14 вересня 2015 року у справі № 913/466/15 достроково стягнуто з ТОВ «Панорама-Схід» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2012 року № 04-Н/12/122/К-МБ у сумі 276 970,30 грн. Тому, позивач, пред'явивши 05 серпня 2016 року позов до поручителя, пропустив передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк, а тому порука ОСОБА_2 є припиненою, що є підставою для відмови в позові.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Сбербанк» задоволено. Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2012 року № 04-Н/12/122/К-МБ у сумі 85 887,94 грн.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що оскільки рішення господарського суду Луганської області від 14 вересня 2015 року у справі № 913/466/15 боржником ТОВ «Панорама-Схід» не виконано, заборгованість за кредитним договором, забезпеченого порукою, у повному обсязі не погашена, то основне зобов'язання не є припиненим, а відтак не є припиненою і порука ОСОБА_2 Тому наявні підстави для стягнення з відповідача залишку боргу за кредитом та нарахованих відповідно до умов кредитного договору на залишок заборгованості процентів за користування кредитом.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Луганської області від 01 березня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд виходив з того, що згідно з пунктом 6.4 договору строк дії цього договору становить 13 років, проте як апеляційний суд не звернув уваги на те, що вказаний пункт передбачав можливість дострокового припинення дії поруки у випадку належного виконання боржником або поручителем усіх зобов'язань. Оскільки, на момент розгляду справи в апеляційному суді ТОВ «Панорама-Схід» виконало рішення господарського суду Луганської області від 14 вересня 2015 року в повному обсязі, а відтак в силу вимог статті 599 ЦК України основне зобов'язання є припиненим та зробив висновок, що вирішуючи спір по суті, апеляційним судом зазначеного не було враховано, наявність підстав вважати припиненою поруку на підставі частини першої статті 559 ЦК України апеляційним судом не було перевірено.

Постановою апеляційного суду Луганської області від 22 грудня 2018 року апеляційну скаргу АТ «Сбербанк» задоволено частково. Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2016 року скасовано. У задоволенні позову АТ «Сбербанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову АТ «Сбербанк» апеляційний суд виходив з того, що висновок суду першої інстанції про припинення поруки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з мотивів пропуску позивачем шестимісячного строку з моменту зміни строку виконання забезпеченого порукою зобов'язання не відповідає фактичним обставинам справи, які залишилися невстановленими судом та дійшов висновку про те, що оскільки у вересні 2015 року ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилися. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

01 лютого 2018 року АТ «Сбербанк» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Крім того заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що повний текст постанови Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року було складено 26 грудня 2018 року, а копію цієї постанови ними було отримано лише 03 січня 2019 року, що підтверджується копією конверта та супровідного листа про направлення апеляційним судом сторонам копії постанови від 22 грудня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції суд не прийняв до уваги пояснення представника позивача про те, що висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження 14-10цс18) не підлягають до застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, яке підлягає скасуванню.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з розміру сплаченого судового збору, змісту судових рішень у справі заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості з ціною позову у розмірі 191 703,30, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити представнику Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Рибкіній Наталії Василівні, строк на касаційне оскарження рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2018 року та постанови Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Рибкіної Наталії, на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18 листопада 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко