Справа №265/8380/19
Провадження №2/265/2147/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/8380/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за участі представника позивача - ОСОБА_3 ,

відповідача - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона з 6 липня 2001 року до 19 вересня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, під час якого ними було придбано автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 . Після розлучення вона дізналась, що вказаний автомобіль було без її відома продано відповідачем за 53064 грн. Оскільки такий автомобіль було придбано у шлюбі, то він є об`єктом спільної сумісної власності їх подружжя. Враховуючи, що на даний час автомобіль був відчужений відповідачем без її згоди, то позивачка просила суд стягнути з відповідача 1/2 частку вартості вказаного транспортного засобу на її користь, що дорівнює 26532 грн., та судові витрати по зверненню до суду із вказаним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 , який діє на підставі договору, ОСОБА_3 , повністю підтримав заявлені позовні вимоги, на задоволенні яких наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, не заперечуючи проти задоволення поданого нею позову та стягнення з нього на користь позивачки 1/2 частки вартості придбаного під час шлюбу з останньою транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 .

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом було встановлено факт перебування сторін у шлюбі, починаючи з 6 липня 2001 року по 19 вересня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 із ОСОБА_1 , актовий запис № 550 від 6 липня 2001 року, виконаний міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, а також свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 72 від 19 вересня 2017 року, виконаний Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Донецькій області (а. с. 13, 14).

Факт продажу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 з 7 березня 2017 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого підрозділом МВС центр № 1441, підтверджується копією договору купівлі-продажу № 1441/2018/957327 від 25 травня 2018 року, укладеного в сервісному центрі МВС № 1441 РСЦ МВС в Донецькій області між відповідачем та ОСОБА_4 , за яким вбачається, що вказаний автомобіль був проданий за 49729,68 грн.

Згідно із ст. 368 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ч. 1 ст. 61 СК об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином за загальним правилом, що випливає з наведених вище правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не буде доведе набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування в шлюбі.

Отже, спірне рухоме майно з підстав, передбачених ст. 60, 61 СК та ст. 368 ЦК, є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, як подружжя, бо воно було набуто за час їх перебування в шлюбі.

На підставі ч. 1 ст. 63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, керуючись презумпцією рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку, що у позивача та відповідача виникало в кожного право спільної сумісної власності на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 , придбаного у шлюбі.

На підставі ст. 358 ч. 3 ЦК кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч. 4 ст. 71 СК присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

На підставі наведених норм та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідач реалізував без згоди ОСОБА_1 спільне майно подружжя сторін, автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 , внаслідок чого у позивачки виникло право на отримання від ОСОБА_2 компенсації 1/2 частки вартості такого транспортного засобу.

Визнання відповідачем пред`явленого позову в повному обсязі, зважаючи на невелику розбіжність у розмірі заявлених позовних вимог порівняно із 1/2 вартістю автомобіля за договором його купівлі-продажу від 19 вересня 2017 року, враховуючи сплив більше двох років з часу такого правочину, а також визнання відповідачем встановленої позивачкою ціни позову, не суперечитиме вимогам чинного законодавства та не порушуватиме права, свободи чи законні інтереси інших осіб.

На підставі переліченого суд вважає можливим заявлені позовні вимоги задовольнити шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки вартості автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 , що дорівнює 26532 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні даного позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% вартості від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 грн. Інша ж частина витрат з оплати судового збору у розмірі 384,20 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету на підставі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації 1/2 частки вартості автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110 н/з НОМЕР_1 - 26532 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 384,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50% від сплаченого нею при поданні позову судового збору у загальному розмірі 768,40 грн., що дорівнює 384,20 грн., який було внесено на рахунок № 5054, отримувач платежу: Маріупольське УК/Лівобережний р-н/22030101, код отримувача: 37989721, банк отримувача: Казначейство України, код банку: 899998, на підставі квитанції № 0.0..1 від 2 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 грудня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка мешкає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя