У Х В А Л А

Справа № 185/9454/18

Провадження № 2/185/1177/19

07 лютого 2019 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шаповалової І.С., за участю: секретаря судового засідання Красуцького Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20 березня 2007 року.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, проте разом з позовом подав письмове клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи провести у відсутності представника банку. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилась, причин неявки суду не повідомила.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження у справі слід зупинити з наступних підстав.

Ухвалою Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд ОСОБА_2 Верховного Суду цивільну справу № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Направляючи справу на розгляд ОСОБА_2 Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто під час розгляду справ з аналогічними фактичними обставинами банки на підтвердження тих чи інших умов кредитування повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Таким чином, оскільки наведений правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд ОСОБА_2 Верховного Суду, оскільки вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважала, що це є необхідним для формування єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд ОСОБА_2 Верховного Суду, а у справі, що розглядається, досліджуються подібні правовідносини, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного суду від 03.10.2018 року по справі № 554/2591/16-ц, від 10.10.2018 року по справі № 263/12686/16-ц та від 17.10.2018 року по справі № 755/20732/15-ц.

Керуючись п. 10 ч. 1, ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження у цивільній справі № 185/9454/18 за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С.Шаповалова