У Х В А Л А

іменем України

23 січня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., за участі секретаря судового засідання Андрущенко Н.С. розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

В судове засідання представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з'являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб'єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов'язується настання необхідного результату.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Вбачається, що у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2015 р. цивільна справа розподілена судді Буша Н.Д.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.12.2015 р. справу прийнято до провадження суду.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2016 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу на підставі рішення зборів суддів та розподілена судді ОСОБА_5

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2016 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку з звільненням з посади судді ОСОБА_5 та розподілена суддя ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку зі звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б.

Ухвалою судді Саламон О.Б. вказану справу прийнято до свого провадження.

07.02.2018 р. представник позивача просив надати час для отримання консультацій щодо уточнення позовних вимог (а.с. 64-65).

В наступні судові засідання представник позивача не з'являвся.

Вбачається, що ухвалою суду від 21.02.2018 р. явку представника позивача в судові засідання по вказаній справі визнано обов'язковою, при цьому дана ухвала стороною проігнорована та не виконана. Зокрема, стороною позивача не надавались до суду пояснення неможливості виконання обов'язку, покладеного зазначеною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 10.05.2018 р. позов залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2018 р. вказану ухвалу суду скасовано, справу направлено для продовження розгляду, з посиланням, зокрема на те, що залишення позовної заяви без розгляду не є заходом процесуального примусу.

Отже, ухвала суду про визнання явки представника позивача в судові засідання залишається чинною, проте в судове засідання 23.01.2019 р. представник позивача не з'явився та не повідомив про причини неявки.

При цьому, справа перебуває в провадженні суду з липня 2014 р., сторона відповідачів заперечує позовні вимоги, а позивачем не надано по справі жодних додаткових пояснень з приводу заперечень відповідача та саме за клопотанням представника позивача було оголошено перерву в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

На думку суду, дії сторони позивача, а саме - неявка в судові засідання представника, враховуючи, що його явка визнана судом обов'язковою, спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, порушує права інших учасників судового процесу, суперечить вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повторно визнати явку представника позивача в судові засідання по вказаній справі обов'язковою, для надання пояснень, та стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в дохід державного бюджету України штраф в розмірі 576, 3 грн.

При цьому, на підставі ч. 6 ст. 148 ЦПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов'язків.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 44, 81 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Повторно визнати явку представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в судові засідання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним - обов'язковою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» в дохід державного бюджету України штраф в розмірі 576, 3 грн.

Стягувач Державна судова адміністрація України - м. Київ, вул. Липська, 18/5, Код .

Боржник Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - , м. Київ, вул. Січовий Стрільців, 15.

Ухвала може бути оскаржена в частині стягнення штрафу протягом 15 днів з дня її проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження даної ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Повний текст ухвали суду складено 23.01.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон