Номер провадження 2/754/4827/19
Справа №754/3346/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2019 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування збитків, посилаючись на те, що 02.08.2016р. між позивачем та відповідачами було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяв в борг у позивача грошові кошти в розмірі 600.000,00 грн. для придбання квартири, підтвердженням чого є власноруч написана відповідачем розписка, зі строком повернення коштів до 01.03.2017р.

Грошові кошти в сумі 600 000,00 грн. були передані позичальнику після написання боргової розписки.

Після чого 08.08.2016 р. позичальником був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 за згодою дружини позичальника ОСОБА_4 на укладення цього договору, відповідно до п. 11, що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 08.08.2016 р. за реєстровим № 7214.

Позивач зазначає, що договір позики грошей від 02.08.2016 р. укладався в інтересах сім`ї, а саме для придбання квартири, оскільки дружина позичальника через місяць повинна була народити дитину, про що свідчить вищевказаний договір купівлі-продажу квартири.

ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 з 31.05.2014 р., який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис за № 641.

Строк повернення позики зазначений в розписці від 02.08.2016 р. визначений не пізніше 01.03.2017 р. Частина боргу в розмірі 358 170,00 грн. позичальником була повернута шляхом укладення 01.09.2017р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, на момент звернення до суду, сума боргу за наданою розпискою складає 241.830,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово зустрічався з відповідачами та пропонував їм добровільно повернути кошти, однак останні ухиляються від виконання своїх зобов`язань, запевняючи, що повернуть борг.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості в розмірі 386260,78 грн., з яких 241830,00 грн. - сума основного боргу, 11779,81 грн.. - проценти за користування позикою, 132650,97 - інфляційні витрати та витрати понесені зі сплатою судового збору в розмірі 3862,62 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання з`явились, позов визнали та зазначили, що договір позики укладався в інтересах сім`ї відповідача.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, але надала відзив в якому позовні вимоги не визнає та просила в частині стягнення солідарно з неї заборгованості відмовити, оскільки зазначає, що у розписці про отримання грошей не зазначено на які цілі бралась позика та не зазначено, що позивач як дружина надала згоду на її отримання, а тому з доводами про стягнення з неї коштів, не погоджується.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2 та його представника, дослідивши наявні в матеріаліх справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2014 року, який розірвано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2018р. (а.с.44, 45-46)

Відповідно до копії розписки, 02.08.2016р. ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_5 кошти в розмірі 600.000грн. для придбання квартири, які зобовязався повернути до 01.03.2017р. (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що кошти в розмірі 600.000,00 грн. останній надав у борг ОСОБА_2 на придбання квартири в інтересах сім`ї ОСОБА_6 .

Даний факт в судовому засіданні визнав відповідач ОСОБА_2 , однак не визнала відповідач ОСОБА_4 , відповідно до викладеної у відзиві позиції.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 08.08.2016р., ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . Продаж квартири вчинено за ціною 496.000,00 грн. Даний договір укладений за згодою дружини покупця - ОСОБА_4 (а.с.7).

Отже, 02.08.2016р. ОСОБА_2 позичає у ОСОБА_1 кошти в розмірі 600.000,00 грн., а 08.08.2016р. придбає у ОСОБА_1 квартиру за ціною 496.000,00 грн.

Статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками; позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або рівну кількість речей того ж роду і якості. Сторонами договору позики можуть бути будь-які суб?єкти цивільного права - дієздатні громадяни, юридичні особи, держава та інші публічні утворення. Обмеження відносно можливості бути позикодавцем встановлено для установ, які не мають права розпоряджатися закріпленим за ними майном.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у гривні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна особа, у відповідності до ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, в судовому засіданні, ані позивачем ані відповідачем ОСОБА_2 не доведено факт укладення договору позики (розписки) в інтересах сім`ї, використання взятих коштів в інтересах сім`ї та наявність згоди ОСОБА_4 на укладенні такого договору позики.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики (розпискою) від 02 серпня 2016р. в загальному розмірі 386260,78 грн. з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3862,62 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 268, 625, 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141,280-283 ЦПК України. суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу та відшкодування збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики (розпискою) від 02 серпня 2016р. в загальному розмірі 386260,78 грн.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3862,62 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання -

АДРЕСА_1