Справа №345/4819/19
Провадження № 2/345/1752/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики. Позов мотивує тим, що 21.06.2018 року відповідач позичила у позивача кошти в сумі 40 000,00 доларів США, про що власноруч написала розписку від 17.03.2019 року. Відповідачка зобов`язувалася повернути дані кошти з винагородою 30% річних від суми, а саме 52 000 доларів США до 21.06.2019 року. Одночасно зобов`язалася, що у разі недотримання даного зобов`язання виплатити пеню у розмірі 2,5 % від суми за кожен місяць згідно розписки від 17.03.2019 року. Свої зобов`язання відповідач у встановлений термін повернення коштів, згідно розписки не виконала. Станом на 21.06.2019 року виникла заборгованість в сумі 52 000 доларів США, з яких: 40 000 доларів США основний борг, 12 000 доларів США 30% річних, станом на 21.10.2019 року заборгованість становить в сумі 57 200 доларів США, з яких: 52 000 доларів США основний борг, 5200 доларів США 2,5% річних за 4 місяці. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачки борг в сумі 57 200,00 доларів США та судові витрати по справі.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.11.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач та представник позивача подали заяви в яких вказали що позов підтримують та просять позов задоволити, розгляд справи проводити у їхній відсутності. Не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним повідомлялася про час і місце розгляду справи, зокрема, розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки в судове засідання не повідомляла, відзив до суду не надходив. Тому, суд за згодою позивача і його представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2018 року відповідач позичила у позивача кошти в сумі 40 000,00 доларів США, про що власноруч написала розписку від 17.03.2019 року. Відповідачка зобов`язувалася повернути дані кошти з винагородою 30% річних від суми, а саме 52 000 доларів США до 21.06.2019 року. Одночасно зобов`язалася, що у разі недотримання даного зобов`язання виплатити пеню у розмірі 2,5 % від суми за кожен місяць згідно розписки від 17.03.2019 року.

Станом на 21.06.2019 року виникла заборгованість в сумі 52 000 доларів США, з яких: 40 000 доларів США основний борг, 12 000 доларів США 30% річних, станом на 21.10.2019 року заборгованість становить в сумі 57 200 доларів США, з яких: 52 000 доларів США основний борг, 5200 доларів США 2,5% річних за 4 місяці.

За вимогами ст. 1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується п

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ст. 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, примірник оригіналу розписки позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики, суд дійшов висновку, що позика не повернута повністю, що і доводила сторона позивача та не спростовано стороною відповідача. Тому вимоги щодо стягнення коштів в сумі 40 000,00 доларів США, підлягають до задоволення.

Що стосується стягнення 12 000 доларів США 30 % процентів річних та 5 200 доларів США пені, то слід зазначити наступне.

Так, за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Несвоєчасну повернення позики суд вважає простроченням грошового зобов`язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

За період з 21.06.2018 року по 21.06.2019 року позивачем нараховані 30% річних на суму заборгованості за позикою в розмірі 12 000 доларів США, розрахунок яких позивачем додано до позову.

Також позовними вимогами позивач просить стягнути пеню за неповернення позики з врахуванням норм ст.ст. 549, 611 ЦК України у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання. Так, пеня у розмірі 2,5 % від суми за кожен місяць прострочення становить 5 200 доларів США, розрахунок якої також міститься в матеріалах справи.

За ст.ст.549-550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Такі вимоги є обґрунтованими та також підлягають до задоволення.

За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009р. №11 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Позивачем надіслано відповідачу заяву-претензію про усунення порушень, відповідно до якої вимагав від позичальника у п`ятиденний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховані штрафні санкції (а.с.7), однак, жодних дій зі сторони відповідача щодо виконання кредитних зобов`язань вчинено не було.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у розмірі судового збору становлять 9605,00 грн., тому з відповідача слід стягнути на користь позивача даний розмір судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 527, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , борг за договором позики в розмірі 57 200,00 доларів США та 9605,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Головуючий: