СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/362/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

21 листопада 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представників Позивача - адвокатів Пахомова В.В., Гудзевич Л.М.,

представника Відповідача - адвоката Андрієвської О.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

ІІ. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за спричинену матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття належної їй квартири, зокрема просила стягнути з Відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди вартість ремонту квартири внаслідок її залиття в розмірі 15000 гривень, та таку ж суму в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Позивач мотивує свої вимоги наступним.

ОСОБА_1 вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Протягом кількох днів - з 06 по 09 вересня 2017 року відбувалося залиття її квартири з розташованої вище квартири АДРЕСА_2 цього ж будинку, належної Відповідачці.

Згідно з актом комісії ЖЕД-905 від 30 травня 2017 року залиття сталося у зв`язку з тим, що мешканці квартири АДРЕСА_2 власними силами без погоджень з обслуговуючою організацією встановлено душову кабіну у ванній кімнаті. В приміщенні ванної кімнати квартири АДРЕСА_2 виявлено порушення герметизації між душовою кабіною та стіною. Також виявлено пошкодження бачку унітаза, що стало причиною залиття квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що внаслідок залиття стелі та стін в приміщеннях вбиральні, кухні в її квартирі на них утворилися плями, почалося відшарування шпалер.

Внаслідок залиття, як вказує Позивачка, квартира потребує ремонту, вартість якого згідно становить 15000 гривень.

Крім того, Позивачка стверджує, що внаслідок залиття її квартири їй заподіяно також і моральну шкоду, компенсацію за яку вона оцінює в 15000 гривень, яку також просить стягнути з Відповідача.

12 вересня 2019 року від ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява-клопотання від 30.08.2019, у якій Відповідачка, визнаючи факт залиття з її вини квартири ОСОБА_1 та наявність попередніх домовленостей з нею щодо порядку відшкодування шкоди, просила відкласти розгляд справи.

В той же час 28 серпня 2019 року до суду від представника Відповідача надійшов письмовий відзив на позов. Представник Відповідача наполягав на безпідставності заявлених вимог, заперечував вину ОСОБА_2 у залитті квартири ОСОБА_1 і відсутності в матеріалах справи доказів зворотного.

02 жовтня 2019 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , у якій вона просила не брати до уваги попередньо подану нею заяву від 30.08.2019, в якій лише погодилася надати допомогу Позивачці у здійсненні ремонту квартири, не розуміючи при цьому юридичних тонкощів наслідків визнання вини.

У судовому засіданні представник Позивачки позов підтримав, просив суд його задовольнити повністю.

Представник Відповідачки заперечувала проти задоволення позовних вимог, наполягаючи на відсутності будь-яких доказів вини ОСОБА_2 у залитті квартири.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення Сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини в межах залучених сторонами доказів, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з актом про обстеження квартири АДРЕСА_1 від 13.09.2017, затвердженого начальником ЖЕД-905, встановлено, що на момент обстеження в квартирі були виявлені сліди залиття, а саме:

-в приміщенні ванної кімнати площею 2,0 кв.м на стелі виявлені вологі плями до 1,5 кв.м;

-в приміщенні вбиральні - на стелі та стінах виявлені вологі плями площею 0,7 кв.м;

-в приміщенні кухні - на стелі та стіні плями площею 0,6 кв.м.

Комісією встановлено, що залиття відбулося з вини мешканців розташованої поверхом вище квартири АДРЕСА_2 , які допустили порушення герметизації між душовою кабіною та стіною у ванній кімнаті, а також підтікання з бачку унітаза.

Встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Частина 2 ст.1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов`язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача. Відповідачка не надала суду доказів на спростування висновків щодо причин залиття, які містяться в акті від 13.09.2017.

Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. У відповідності до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Неналежне виконання власником квартири АДРЕСА_2 обов`язку з утримання квартири, зокрема сантехнічного обладнання у ній, свідчить про наявність її вини у заподіянні шкоди власникам нижче розташованої квартири внаслідок її залиття.

Позивачкою у підтвердження своїх вимог наданий Звіт №7/18 про визначення розміру матеріальних збитків від 05.02.2018, складений ФОП ОСОБА_3 , згідно з яким вартість необхідних матеріалів та відновлювальних робіт для ремонту квартири складає 13385,43 гривень.

Перелік робіт пов`язаних з відновленням квартири після її залиття, запропонований оцінювачами у Звіті уявляється суду обґрунтованим і може покладений в основу судового рішення.

Таким чином, встановленим є заподіяння власнику квартири АДРЕСА_1 матеріальної шкоди в розмірі 13385,43 гривень. Відтак, саме у цих межах позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що діями (бездіяльністю) Відповідача, які потягли наслідком завдання матеріальної шкоди квартирі, належній Позивачці, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у переживаннях з приводу пошкодження власності, необхідністю витрачання часу для пошуку засобів та можливостей з метою подолання наслідків заподіяння матеріальної шкоди, обмеженнях у можливості користуватись житлом.

При визначенні розміру компенсації за заподіяну шкоду, суд приходить до висновку, що необхідним та справедливим в даному випадку є розмір компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачці в розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, стягненню з Відповідачки на користь Позивачки підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 360, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди суму в розмірі 13385,43 гривень, а також в якості відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 2000 гривень.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 640 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: відсутня інформація.

Суддя: