233 № 233/5080/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А., розглянувши цивільну справу №233/5080/18 за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_1О.) до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
06.09.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, пославшись на те, що є власником зазначеного житла, в якому, окрім нього, на правах члена сімї зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк, а саме з 2013 року.
Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване в квартирі АДРЕСА_2.
ОСОБА_1 є власником зазначеного житла, що підтверджено
нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 17.12.2007 р. (копія на а.с.53),
Витягом Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» від 22.12.2007 р. за № 17166400 (копія на а.с.54),
витягом з Державного реєстру правочинів від 17.12.2007 р. за №5158765, основний документ правочину дата нотаріального посвідчення 17 грудня 2007, номер у реєстрі нотаріальних дій 5519, документ посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_3 (копія на а.с.15,52).
За адресою спірного житлового приміщення зареєстрований відповідач брат позивача, вселений в спірне житлове приміщення як член сімї власника, що підтверджено довідками житлового органу Колективного підприємства «ЖЕК №6» від 24.07.2018 р. (а.с.14), від 01.10.2018 р. №332 (а.с.27), відомостями Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради за №3718/09 від 12.10.2018 р. (а.с.18-20).
Відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає і ним не користується з січня 2016 року, що підтверджено Актами паспортного режиму житлового органу КП «ЖЕК №6» від 25.12.2016 р., 23.09.2017 р., 01.10.2018 р. (а.с.28,29,30).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя