Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 695/1328/16-ц

провадження № 61-6118св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2017 року у складі судді Таратіна В. О. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 871,35 дол. США та 494 246,30 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 29 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 12-23/08, за умовами якого позичальник отримала 40 тис. дол. США, зі сплатою 14 % річних та строком повернення до 28 квітня 2023 року, на забезпечення належного виконання якого 29 квітня 2008 року між сторонами укладено договір іпотеки № ДІ-12-23/08 та договір поруки № ДП-12-23/08.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк у 2011 році звертався до суду з позовом до відповідачів про дострокове стягнення кредиту в повному обсязі, за наслідками розгляду якого рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково, стягнуто суму боргу, розраховану станом на 24 березня 2011 року. Рішення суду виконано 19 листопада 2015 року.

Вважаючи, що кредитні відносини між банком і відповідачем продовжують існувати, оскільки, рішенням суду кредитний договір не розірвано, банк просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 31 308,72 дол. США та 489 161,72 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 66,24 дол. США поточної заборгованості за процентами, 19 698,28 дол. США простроченої заборгованості за процентами, 11 544,20 дол. США строкової заборгованості за кредитом, 34 242,66 грн заборгованості з пені за несвоєчасну сплату кредиту, 454 919,06 грн заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів.

Зазначаючи про порушення ОСОБА_4 умов іпотечного договору щодо страхування предмета іпотеки, банк просив стягнути з неї на свою користь 15 950 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що банк звернувся за захистом порушеного права до боржника поза межами позовної давності, зобов'язання за договорами поруки та іпотеки припинені.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову банку.

У листопаді 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року, просило їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Наявність судових актів про стягнення заборгованості не змінює первинного зобов'язання боржника, як не породжує і виникнення нового зобов'язання, а є лише підставою для примусового виконання відповідного спірного зобов'язання. Оскільки виконання рішення суду від 24 березня 2011 року тривало до 2015 року, а за цей час курс валюти суттєво змінився, то банк не отримав суму, визначену в доларах США, яка зазначена в резолютивній частині рішення, а тому рішення суду не виконано в повному обсязі, в результаті чого зобов'язання за договорами не припинені. Крім того, судами безпідставно застосовано позовну давність, оскільки ОСОБА_4 на виконання рішення суду вносила грошові кошти не лише через ДВС, а й безпосередньо через відділення банку, що свідчить про переривання позовної давності.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

02 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

21 березня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу, мотивований тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суди встановили, що 29 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 12-23/08, за умовами якого позичальник отримала 40 тис. дол. США зі сплатою 14% річних, та кінцевим строком повернення 28 квітня 2023 року.

29 квітня 2008 року між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки № ДП-12-23/08, за умовами якого ОСОБА_5 як поручитель поручився за належне виконання ОСОБА_4 як позичальником умов кредитного договору.

В забезпечення належного виконання умов кредитного договору 29 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № ДІ-12-23/08, предметом якого є будинок та земельна ділянка по пров. Полатайло, 4 в м. Золотоноша Черкаської області.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, банк скористався своїм правом на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором та звернувся до суду з позовом, за наслідками розгляду якого рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2011 року, ухваленим у справі № 12-23/08 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 29 квітня 2008 року № 12-23/08 у розмірі 42 222,02 дол. США, що становить еквівалент 335 694,61 грн.

Постановою заступника начальника ВДВС Золотоніського МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 17 листопада 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 24 березня 2011 року закінчено в зв'язку з повним фактичним виконанням. Постанова державного виконавця ПАТ АБ «Укргазбанк» не оскаржувалася.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 31 308,72 дол. США та 489 161,72 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 66,24 дол. США поточної заборгованості за процентами, 19 698,28 дол. США простроченої заборгованості за процентами, 11 544,20 дол. США строкової заборгованості за кредитом, 34 242,66 грн заборгованості з пені за несвоєчасну сплату кредиту, 454 919,06 грн заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів. А також, зазначаючи про порушення ОСОБА_4 умов іпотечного договору щодо страхування предмета іпотеки, банк просив стягнути з неї на свою користь 15 950 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Оскільки, ПАТ АБ «Укргазбанк»у 2011 році використав своє право на дострокове стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та змінив на власний розсуд строк виконання зобов'язання за договором з 28 квітня 2023 року на 24 березня 2011 року, тому саме з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі, і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинилися.

У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Ураховуючи наведене підстави для покладення на відповідачів обов'язку сплатити на користь позивача заборгованість за кредитом та пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором відсутні.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Ураховуючи, що рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2011 року виконано, то і кредитний договір припинено, в результаті чого припинилася і іпотека, а тому вимоги банку про стягнення з іпотекодателя грошових коштів за неналежне виконання умов договору іпотеки задоволенню не підлягає.

Зазначення в мотивувальних частинах судових рішення судів попередніх інстанцій такої правової підстави відмови в позові як пропуск позовної давності є помилковими, тому відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають зміні шляхом виключення з їх мотивувальних частин посилання на положення статей 256, 257, 267 ЦК України.

При цьому касаційний суд враховує, що помилкове посилання судів на позовну давність не потягло неправильне вирішення спору, оскільки суди навели докази та мотиви, які відповідають встановленим обставинам та ґрунтуються на законі, щодо недоведеності пред'явленого позову.

Доводи касаційної скарги банку щодо неотримання визначеної судом у рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 березня 2011 рокусуми боргу в доларах США, оскільки державний виконавець стягнув її еквівалент у гривні та закрив виконавче провадження з підстав належного виконання цього рішення, не впливають на висновки суду, оскільки після зміни кредитором строку виконання основного зобов'язання інтереси банку забезпечені лише частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Керуючись статями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року змінити, виключити з мотивувальних частин судових рішень посилання на положення статей 256, 257, 267 ЦК України.

В іншій частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. М.Коротун

В. І. Крат