Ухвала

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 454/474/18

провадження № 61-22037ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Руслана Івановича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чернявський Р. І. із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Предметом позову у цій справі є вимога майнового характеру - визнання права особистої власності на майно.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

У касаційній скарзі відсутні відомості щодо вартості спірного приміщення, що позбавляє можливості суд встановити ціну позову на день подання позовної заяви.

Таким чином, представник ОСОБА_1 - адвокат Чернявський Р. І. має підтвердити відповідність сплаченого судового збору належними доказами, та у разі сплати судового збору не у повному розмірі, доплатити відповідну суму і надати оригінал квитанції про сплату.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За нормою частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб встановлений 1 762 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Водночас представник заявника подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК Українисуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До клопотання заявником додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 3 кварталу 2018 року до 2 кварталу 2019 року.

Проте зазначений документ не містять повної інформації саме про річний дохід позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (тобто за 2018 рік), що відповідно до норми статті 8 Закону № 3674-VI може бути підставою для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, оскільки заявником не подано доказів її майнового стану, зокрема, повних відомостей про її річний дохід за попередній календарний рік та неспроможності сплатити судовий збір, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Проте заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору та надати належні докази про її майновий стан, зокрема, повних відомостей про її річний дохід.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Руслана Івановича про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернявського Руслана Івановича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко