ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3040/19 Справа № 182/7485/17 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 21 грудня 2018 року залишена без руху, з підстав не відповідності вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, в частині відсутності доказів сплати судового збору.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги для сплати судового збору засобами поштового зв'язку 04 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги для укладання мирової угоди.

Процесуальним законодавством не передбачено продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги, з підстав врегульовані справи мирним шляхом. Відповідачем не зазначено, що їй перешкоджає сплатити визначений судом розмір судового збору за розгляд апеляційної скарги у встановлені строки та розмірі.

До поданої заяви ОСОБА_1 не надано в порушення положення ст.207 ЦПК України текст мирової угоди підписаної сторонами.

Станом на даний час, вимоги ухвали не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунути, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.М. Бондар