Справа № 618/11/19
Провадження № 2/618/34/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна у порядку загального позовного проваджененя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Після смерті бабусі за місцем її проживання відкрилася спадщина за законом, яку позивач має намір прийняти. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку. Звернутися до нотаріуса у вказаний строк він не встиг бо тяжко захворів, в результаті чого був вимушений довго лікуватися в умовах стаціонару та амбулаторно. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці.

Представник позивача в підготовче засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №4 від 12 вересня 2017 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, мати - ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 січня 1992 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року, батько - ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12 квітня 2004 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року, актовий запис №26.

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 21 січня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, актовий запис №5.

Відповідно до довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 12.12.2018 №02-30/1972, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, дійсно була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 по день смерті.Спадкоємцями за законом є: син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 р.; онука - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька померлого ОСОБА_4); онука - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (донька померлого ОСОБА_4); син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14; онук - ОСОБА_1 1991 р. н., ( син померлого ОСОБА_3); онука - ОСОБА_7 2000 р. н., ( донька померлого ОСОБА_3); донька - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7; донька- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8.

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори № 700/02-31 від 11 липня 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його бабусі ОСОБА_2, в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи №120/2014 від 25.06.2014 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, спадщину прийняв син померлого ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_13). (а. с. 28-49).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що проблеми зі здоров'ям, стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд визнає поважними причини пропуску останньою цього строку.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз'яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року - два місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов