Справа № 487/6739/19
Провадження № 2/487/2308/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15.07.1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюбу, зареєстрований Міським відділом реєстрації одружень, актовий запис №676. Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2008 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належать по Ѕ частині квартири АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво зареєстровано в КП ММБТІ 19.03.2008 року за реєстровим №998. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на Ѕ частку спірної квартири. 27.06.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про оформлення спадкових прав після смерті сина ОСОБА_3 . Проте нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано роз`яснення за вих. №140/01-16 від 27.06.2019 року, якими позивачці рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, з наданих документів неможливо встановити місце відкриття спадщини та факт відкриття спадщини, так як неможливо встановити коло спадкоємців, які на час відкриття спадщини були зареєстровані разом з померлим.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, а також надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала 1/2 частка в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2008 року, що зареєстроване в КП ММБТІ 19.03.2008 року за реєстровим №998.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.04.2018 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частку спірної квартири.

ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 16.06.1995 року, де в графі «мати» вказана ОСОБА_1 .

Так ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачка не зверталась.

З повідомлення приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної О.Г. від 20.11.2019 року встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

27.06.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про оформлення спадкових прав після смерті сина ОСОБА_3 .

Проте нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано роз`яснення за вих. №140/01-16 від 27.06.2019 року, якими позивачці рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, з наданих документів неможливо встановити місце відкриття спадщини та факт відкриття спадщини, так як неможливо встановити коло спадкоємців, які на час відкриття спадщини були зареєстровані разом з померлим.

Так, дійсно на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в м. Одеса, в гуртожитку, оскільки навчався в Одеському ВНЗ, та на період сесії проживав у гуртожитку.

Проте, фактично померлий ОСОБА_3 проживав разом з батьками за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується Актом про фактичне проживання особи, який посвідчений ОСББ «Курортне».

За такого, вважається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_3 , як прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до ст. 1269 ЦК України заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавав, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що зазначив в заяві, адресованій суду.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9.

Суддя Т.А.Карташева