КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №2-3854/12 Головуючий 1 інстанція -Матійчук Г.О.
Провадження № 22-ц/824/1799/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва 02.07.2013 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 447245, 60 грн. заборгованості за кредитним договором № 08ФА-150 від 01.08.2008 р., 3354,00 грн. судових витрат. 07 лютого 2018 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено договір № 227 про відступлення права вимоги. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_5 виступає, як новий кредитор. На виконання рішення суду, 27.10.2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчі листи.

Просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме ПАТ «Брокбізнесбанк» на правонаступника - ОСОБА_5 у цивільній справі № 2-3854/12.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року заяву задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2013 р. в справі № 2-3854/12 з ПАТ «Брокбізнесбанк» на його правонаступника - ОСОБА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 422 ЦПК України, відповідно до яких заміна сторони виконавчого провадження можлива лише при наявності відкритого виконавчого провадження. Зазначає, що будь - які виконавчі провадження стосовно ОСОБА_4 де стягувачем виступає Банк відсутні у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Вважає, що ОСОБА_5 не мав права звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Зазначає, що у матеріалах справи відсутній акт прийому - передачі персональних даних ОСОБА_3, складений ПАТ «Брокбізнесбанк», що свідчило б про перехід усіх прав та обов'язків.

ОСОБА_5 подав до суду відзив, та просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу залишити без змін. Зазначає, що виходячи зі змісту статтей 512,514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва ( смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляд судом заяви про заміну стягувача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив із того, що

01 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та АБ «Брокбізнесбанк» було укладено договір № 08ФА-150, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 37 020, 00 дол. США зі строком повернення кредиту не пізніше 01.08.2015 року. У забезпечення повернення кредитних коштів 01.08.2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави № 08ФА-150/1, предметом застави є нерухоме майно, а саме: автомобіль НОМЕР_2.

01 серпня 2008 року між кредитором та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва 02 липня 2013 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 447245, 60 грн. заборгованості за кредитним договором № 08ФА-150 від 01.08.2008 р., 3354,00 грн. судових витрат.

На виконання вказаного рішенням 24 жовтня 2014 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчі листи.

03.11.2014 року постановами старшого державного виконавця Білоуса О.О. відкрито виконавчі провадження №45267829 та №45271830.

Відповідно до вимог статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

07 лютого 2018 року між позивачем ПАТ «Брокбізнесбанк» та правонаступником ОСОБА_5 укладено договір № 227 про відступлення (куплі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 08ФА-150.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції:

Посилання апелянта на те, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише при наявності відкритого виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виходячи вказаних норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні тому, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

При цьому, слід зазначити, що заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 08 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: