ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1929/17 Номер провадження 22-ц/814/64/19Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Пікуля В.П.; Одринської Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 червня 2017 року

у справі за позовом Полтавського міського центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Полтавський міський центр зайнятості, Полтавський обласний центр зайнятості звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2

В обґрунтування даного позову позивачами було зазначено, що 01 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 останній був зареєстрований в Полтавському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу та отримав статус безробітного. Починаючи з 08 вересня 2015 року відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю.

З 05 квітня 2016 року було припинено реєстрацію ОСОБА_2 в службі зайнятості оскільки з'ясувалося, що відповідач на час подачі заяви про визнання його безробітним був зареєстрований як приватний підприємець, про що не повідомив службу зайнятості.

13 травня 2016 року було винесено наказ про повернення відповідачем незаконно отриманих коштів, та надіслано його ОСОБА_2 для виконання. Проте, у добровільному порядку кошти повернуті не були. В зв'язку з цим, позивачі просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського міського центру зайнятості безпідставно отриману допомогу по безробіттю в сумі 29461,44 грн. та на користь Полтавського обласного центру зайнятості витрати на професійне навчання в сумі 288,84 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 червня 2017 року позовні вимоги Полтавського міського центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 29461,44 грн., на користь Полтавського міського центру зайнятості допомоги по безробіттю та 288, 84 грн. на користь Полтавського обласного центру зайнятості витрати на професійне навчання відповідача в державному навчальному закладі «Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості».

27 грудня 2017 року за заявою Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості Київським районним судом м. Полтави винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено стягувача, а саме Полтавський міський центр зайнятості (, юридична адреса: 36022, м. Полтава, вул. Небесної Сотні , 91) на Полтавський обласний центр зайнятості (, юридична адреса: 36039, м. Полтава, вул. Сінна 45) по виконавчому провадженню №55354048 щодо виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року.

Підставою послугувало те, що 05 грудня 2017 року Полтавський міський центр зайнятості припинив свою юридичну діяльність, а правонаступником всього майна, прав та обов'язків став Полтавський обласний центр зайнятості (т.1, а.с. 93).

13 серпня 2018 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 08 червня 2017 року, яка ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 вересня 2018 року залишена без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу. Прохав скасувати та прийняти нове рішення, яким позовну заяву Полтавського міського центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості про стягнення коштів залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи (т.1, а.128 - 131).

Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до доводів якого вважав рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін (т.1, а.с. 149).

Згідно ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Як передбачено ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 01 вересня 2015 року звернувся до Полтавського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. Вказував, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. В результаті чого відповідачу було присвоєно статус безробітного.

В зв'язку з тим, що відповідач виказав намір отримувати допомогу по безробіттю в розмірі передбаченому Законом України «Про загально обов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за його особистою заявою був укладений договір з Полтавським обласним центром зайнятості, щодо його професійного навчання (т.1, а.с. 17-20). Згідно зазначеного договору ОСОБА_2 був направлений на курси «основи підприємницької діяльності» до Державного навчального закладу «Полтавський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості». Згідно договору Полтавський обласний центр зайнятості сплатив вартість навчання у навчальному закладі у розмірі 288,84 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №21754555 від 04 березня 2016 року та архівної довідки виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01 квітня 2016 року №М-08.5-10/64, встановлено, що ОСОБА_2 розпорядженням Київської районної у м. Полтаві ради №187-р від 17 листопада 2003 року був зареєстрований як приватний підприємець(т.1. а.с.14-16).

Висновок суду першої інстанції про задоволення позову відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому, колегія суддів погоджується з ним виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 8 частини 1 статті 31 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 1-2 статті 50 Цивільного кодексу України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Згідно частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави вважати, що відповідач не міг підпадати під категорію безробітного та отримувати допомогу по безробіттю, оскільки станом на день подання до центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного (01 вересня 2015 року), так і упродовж всього часу перебування на обліку і одержання допомоги, мав статус фізичної - особи підприємця (з 17 листопада 2003 року по 06 січня 2017 року (т.1, а.с. 155- 157), діяльність якої пов'язана з одержанням прибутку та у встановленому законом порядку не була припинена.

Отже, особа яка зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив, що на час здійснення виплат по безробіттю за рахунок Полтавського міського центру зайнятості та здійснення професійного навчання за рахунок Полтавського обласного центру зайнятості був зареєстрований як приватний підприємець і тому не може бути визнаний як безробітній.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом безпідставно встановлено, що він був зареєстрований як фізична - особа підприємець в 2003 році, а також посилається на відсутність доказів того, що станом на 01 вересня 2015 року він був фізичною - особою підприємцем, або перебував у трудових відносинах з приватним підприємством.

Однак, таке твердження суперечить матеріалам справи. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань та громадських формувань №21754555 від 04 березня 2016 року та архівної довідки виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01 квітня 2016 року №М-08.5-10/64, встановлено, що ОСОБА_2 розпорядженням Київської районної у м. Полтаві ради №187-р від 17 листопада 2003 року був зареєстрований як приватний підприємець, а 10 січня 2017 року був знятий з обліку (т.1, а.с.14-16, 155-157).

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з рішенням районного суду, чим не спростовують його висновків.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Судді: Т.В. Одринська

В.П. Пікуль