Справа № 466/8756/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

установив:

05 листопада 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 15480,34 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1762,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07.07.2006 р. позичальник ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3060,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.07.2008 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СТ № 309235 ОСОБА_2 померла 01.12.2012 року. 04.04.2018 року була направлена претензія до Третьої Львівської державної нотаріальної контори щодо виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України. 10.05.2018 року позивачем було отримано відповідь Третьої Львівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 які звернулися з заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1. 15.07.2018 року до спадкоємця, ОСОБА_1, було направлено претензію, згідно з якою позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій з боку відповідача не було вчинено. Позичальник свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування належним чином не виконав і так як відповідач є правонаступником зобовязань спадкодавця ОСОБА_2 і ніяких дій не вчинив щодо погашення заборгованості, тому станом на 01 грудня 2012 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 15480,34 грн., з яких: 5159,39 грн. заборгованість за відсотками, 10320,95 грн. заборгованість з пені.

Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує.

В судовому засіданні відповідач просив закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2006 р. позичальник ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3060,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.07.2008 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СТ № 309235 ОСОБА_2 померла 01.12.2012 року. 04.04.2018 року була направлена претензія до Третьої Львівської державної нотаріальної контори щодо виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України. 10.05.2018 року позивачем було отримано відповідь Третьої Львівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 які звернулися з заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1. 15.07.2018 року до спадкоємця, ОСОБА_1, було направлено претензію, згідно з якою позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій з боку відповідача не було вчинено. Позичальник свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування належним чином не виконав і так як відповідач є правонаступником зобовязань спадкодавця ОСОБА_2 і ніяких дій не вчинив щодо погашення заборгованості, тому станом на 01 грудня 2012 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 15480,34 грн., з яких: 5159,39 грн. заборгованість за відсотками, 10320,95 грн. заборгованість з пені.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в ході виконання кредитного договору ОСОБА_2 не проводила сплату кредитних ресурсів, а тому станом на 01.12.2012року, виникла заборгованість на загальну суму 15480,34 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Жодних дій що свідчили б про визнання відповідачем боргу, як це передбачено ч.1 ст.264 ЦК України, ним не вчинялось. Поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не доведено.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.31 Постанови Пленуму ВСС України №5 від 30.03.2012року, враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за спливом строку позовної давності, в силу дії ч.4 ст.267 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.526, 575, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, -

вирішив:

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_3