Провадження № 2/752/961/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи без самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Перша Київська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування постанови від 19.02.2015 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є опікуном малолітньої ОСОБА_2 та зобов`язаний оформити її спадкові права на квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_4 .

В свою чергу ОСОБА_4 успадкувала Ѕ частину кв. АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 . Однак не змогла своєчасно оформити своїх прав на спадкове майно

При оформленні спадкових прав малолітньої ОСОБА_2 стало відомо,що 20.02.2015 р. Державним реєстратором на підставі постанови Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва накладено арешт на майно ОСОБА_5 та оголошено заборону на його відчуження.

Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби відмовив у знятті даного арешту та рекомендував звернутись до суду.

Представники сторін та третіх осіб - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Першої Київської державної нотаріальної контори подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження № 740 від 27.12.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 призначено опікунами над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено відповідальність за збереження житла за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрована та має право користування житловою площею ОСОБА_2 , зобов`язано їх вирішити у встановленому законодавством порядку питання щодо оформлення спадку на малолітню ОСОБА_2

Як вбачається з розпорядження № 20 від 14.06.2017 р. Відділу приватизації Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та копії Свідоцтва про право власності від 20.02.2007 р. кв. АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рівних долях.

Згідно з Довідкою, що видана 13.04.2017 р. Першою київською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа № 1021/2015, в склад якої входить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , з якої ј частка квартири належала ОСОБА_3 , сину спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого був його батько ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 проживав разом з померлим сином ОСОБА_3 на день смерті та прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інша 1/4 квартири належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності і після його смерті спадкоємцем була його дочка - ОСОБА_4 , яка проживала з померлим на день його смерті і прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та його мати - ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не збавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса а видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Звертаючись до суду позивач просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , оскільки наявність зазначеного обтяження перешкоджає оформити спадкові права ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 20.02.2015 р. на все майно ОСОБА_3 накладено обтяження відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 19.02.2015 р. Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби.

Як зазначає позивач дане обтяження було накладено в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості.

Матеріали справи не містять доказів, що дане виконавче провадження було закінчено і відпали підстави для подальшого обтяження майна.

В силу положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, успадковуючи право на нерухоме майно, спадкоємці успадковують зобов`язання спадкодавця в розмірі їх частки у спадковому майні.

За наданими суду письмовими доказами суд позбавлений можливості встановити обставини, що стосуються задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в інтересах якого було накладено обтяження, в межах виконавчого провадження.

Сам по собі факт прийняття спадщини спадкоємцями не є безумовною підставою для скасування існуючих обтяжень.

Крім того, при розгляді даного спору суд враховує роз`яснення, викладені в постанові Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», що відповідачами в справі про скасування арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

В даному випадку, позивач пред`явив позов до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, що не є належним відповідачем у спорі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З власної ініціативи суд позбавлений можливості замінити неналежного відповідача.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, треті особи без самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Перша Київська державна нотаріальна контора відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя