АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/337/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 310000000 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2018 року (повний текст рішення складено 16 грудня 2018 року) у складі судді Мельник І.О. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що сторони перебували в шлюбі з 27 жовтня 1994 року по 07 травня 2018 року та мають трьох дітей, з яких наразі двоє є неповнолітніми - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Наказом Соснівського районного суду м. Черкаси з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач участі в додаткових витратах на дітей добровільно не бере. Син ОСОБА_7 навчається в Черкаській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Софія», за навчання в якому в 2017-2018 навчальному році позивачка повинна сплатити 8 774 грн., з яких сплатила 4 000 грн., за навчання в 2018-2019 навчальному році повинна сплатити 8 400 грн. Син ОСОБА_5 навчається в Черкаському гуманітарно-правовому ліцеї, за навчання якого в 2017-2018 навчальному році вона сплатила 4 050 грн. Таким чином загальна сума додаткових витрат на утримання дітей складає 21 224 грн., які просила стягнути з відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що з наявних в матеріалах справи документів не вбачається, що вказані позивачкою витрати пов'язані з особливими обставинами та з необхідністю розвитку здібностей дітей. Тобто, позивачкою не доведено, що такі витрати є додатковими та не охоплюються аліментними платежами, які сплачує відповідач.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи рішення суду необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що навчання дітей в платних навчальних закладах є особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дітей. Плата за навчання є суттєвою та не охоплюється сплачуваними аліментами. Крім того, суд не звернув уваги, що відповідач в письмових запереченнях на позов вказував, що визнає позов частково в сумі 6 587 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову та малозначність справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Так, судом встановлено і визнається сторонами, що вони є батьками трьох дітей: повнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.1994 року по 07.05.2018 року (а.с. 12, 21).

Судовим наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.01.3018 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3).

Згідно з довідкою-розрахунком № 31081 від 22.10.2018 року у ОСОБА_4 відсутня заборгованість по сплаті аліментів за судовим наказом № 712/15669/17 від 30.01.2018 року (а.с. 29).

Як вбачається з довідки № 135 від 01.11.2018 року, ОСОБА_6, навчається у Черкаській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Софія» у 4-му класі. Загальна сума за період навчання з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року складає 8 774 грн., яка сплачена ОСОБА_3 (а.с. 36).

Відповідно до довідки Черкаського гуманітарно-правового ліцею ЧМРЧО № 131 від 03.08.2018 року ОСОБА_3 сплатила кошти за додаткові освітні послуги надані Черкаським гуманітарно-правовим ліцеєм її сину ОСОБА_5 за період вересень 2017 року - травень 2018 року в розмірі 4 050 грн. (а.с. 10).

Відповідно до договору № 28 від 30.08.2017 року про навчання в Черкаській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Софія» загальний розмір плати за освітні послуги за період з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року становить 7 800 грн. (а.с. 9).

Згідно з договором № 43 від 30.08.2018 року про навчання в Черкаській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Софія» загальний розмір плати за освітні послуги за період з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року становить 8 400 грн. (а.с. 6).

В матеріалах справи наявний дублікат квитанції № 0.0.854249032.1 від 20.09.2017 року про оплату Черкаському гуманітарно-правовому ліцею платних послуг за ОСОБА_5 в сумі 340 грн., платник - ОСОБА_4 (а.с. 43).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, можуть вимагатися додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов.

При цьому, навчання дітей в платних навчальних закладах не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Подібний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року у справі №569/6838/15-ц.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовано необхідність навчання дітей в платній загальноосвітній школі та гуманітарно-правовому ліцеї.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про наявність підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач в запереченні до позову частково визнав позовні вимоги, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки з аудіо запису журналу судового засідання встановлено, що відповідач заперечував проти задоволення позову повністю.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків районного суду, така скарга не підлягає до задоволення.

Підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді