Провадження № 2/127/3534/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та відповідно до уточненої позовної заяви просила: визнати частково недійсним договір купівлі-продажу гаража за № 490 в Товаристві власників гаражів АДРЕСА_1 в частині покупця; перевести на ОСОБА_1 , права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу гаража за № 490 в Товаристві власників гаражів АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 був придбаний зазначений вище гараж. Стороною договору зі сторони покупця виступив ОСОБА_3 , однак фактично правочин укладений за кошти позивача. На даний час ОСОБА_3 помер, а його спадкоємець не визнає права ОСОБА_1 на вказане майно.

Ухвалою суду від 31.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 31.10.2019 року витребувано: належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу гаража за № 490 в товаристві власників гаражів АДРЕСА_1 , посвідченого 23.11.2013 року за реєстром № 2254, а також належним чином засвідчені копії документів на підставі яких такий договір було посвідчено; інформацію про доходи ОСОБА_3 за період з 1990 року по перший квартал 2019 року включно.

Ухвалою суду від 06.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без розгляду, в задоволенні його клопотань про залучення співвідповідача та про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подала, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено, що 23.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 украдено договір купівлі-продажу гаража, відповідно до якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_3 , який прийняв у власність гараж № 409 в Товаристві власників гаражів № АДРЕСА_2 по АДРЕСА_3 та сплатив за вказаний гараж відповідну грошову суму. Договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Остапенко Ю.В. (на 46-48 а.с.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть на 5 а.с.).

Суд критично оцінює в якості доказу довідку про доходи ОСОБА_3 з 1990 року по перший квартал 2019 року включно (на 44 а.с.) на підтвердження його матеріального та не спроможність придбати вказаний вище гараж, оскільки купівля майна могла бути здійснена на кошти він неоподаткованого заробітку або запозичень, тощо.

Даючи оцінку доводам позову про недійсність правочину та порушення оспорюваним договором прав позивача суд керується положеннями цивільного законодавства, які встановлюють умови чинності правочинів, підстави визнання правочину недійсним та визначають правові наслідки недійсності правочинів.

Так, за приписом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1-3 та 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст. 235 цього Кодексу удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За змістом цієї норми в удаваному правочині воля сторін спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин ніж ті, які передбачені правочином, а ознакою удаваного правочину є те, що у ньому внаслідок навмисних дій його учасників зовнішнє волевиявлення сторін не узгоджується з їх внутрішньою волею.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку, що хоча закон прямо не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосувати до відносин норми, які регулюють той правочин, який сторони мали на увазі, у разі встановлення факту неправомірності насправді вчиненого правочину удаваний правочин може бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Договір купівлі-продажу є правочином, який спрямований на реальне настання правових наслідків для його сторін, оскільки у зв`язку з його укладенням у покупця виникає обов`язок оплати придбаного товару та набувається право власності на нього.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 76, 77, 78 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що гараж за № 490 в товаристві власників гаражів АДРЕСА_1 придбано за рахунок її особистих коштів, а тому дане майно є її особистою власністю.

Тим не менш ОСОБА_1 не надала до суду жодного доказу з приводу того, що такий правочин був здійснений за її заощадження, адже надані документи не містить на це посилання. Не містять матеріали справи й доказів, що ОСОБА_2 являється належним відповідачем, враховуючи відсутність доказів її права на спадкування.

Зважаючи, що позивачем не доведено обставини, що вона була набувачем майнових прав за оспорюваним договором, порушення, невизнання або оспорювання її прав відповідачем підстав для визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та переведення прав і обов`язків покупця суд не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, переведення прав та обов`язків покупця відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.12.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: