Справа № 194/1953/19
Номер провадження 2/194/519/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року м. Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Соколової Ю.І.,
при секретарі Коркіної Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 та приватна земельна ділянка за вищезазначеною адресою. У зазначеному будинку АДРЕСА_1 зареєстрована вона та двоє її онуків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми. Онуки не мешкають за адресою реєстрації з дати самої реєстрації, тобто не мешкали в будинку взагалі. Їй відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після позбавлення їх батьків батьківських прав були влаштовані до прийомної сім`ї та разом з прийомними батьками мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .
На даний час онукам вже виповнилося 18 років та вони зареєстровані разом з нею в належному їй будинку, але не мешкають та не мешкали в ньому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити питання в позасудовому порядку вона не має можливості у зв`язку з відсутністю згоди відповідачів на добровільне зняття з реєстрації за власною заявою.
У зв`язку з тим, що відповідачі залишаються зареєстрованими у належному їй будинку вона не має змоги отримувати вугілля, як колишній працівник вугільної промисловості, оскільки для цього потрібно надати довідку про відсутність такої пільги у інших осіб, які зареєстровані в будинку. Таку довідку відповідачі їй не надають.
У зв`язку з чим, просить суд позбавити право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; понесений нею судовий збір за подання позовної заяви стягнути з відповідачів.
Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, суд дійшов висновку, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 1887, витягом про державну реєстрацію прав від 17 листопада 2010 року № 28028529, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 1889, рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2010 року по справі № 2-309/2010 року, витягом про державну реєстрацію прав від 17 листопада 2010 року № 28028617 (а.с. 8, 9, 10, 11-12, 13).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 28 жовтня 2019 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 14).
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01 листопада 2019 року, складеного квартальним та мешканцями будинків № 52,54 по АДРЕСА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але не мешкають з дати реєстрації, тобто з 27 липня 2000 року (а.с. 15, 22, 23).
У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як вбачається з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».
За положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до теперішнього часу залишаються в цьому домоволодінні зареєстрованими, але в зазначеному будинку не мешкають з липня 2000 року, у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажають, чим заважають власнику вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття їх з місця реєстрації.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 131, 141, 247, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., тобто з кожного по 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 .
Суддя Ю.І. Соколова