Справа № 165/2837/18
Провадження № 2/165/293/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні,

встановив:

14 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у майні, що перебуває в частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації вартості цієї частки.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що їй спільно із відповідачем, на праві спільної часткової власності належить автомобіль марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . На даний час автомобілем користується відповідач і відмовляється сплачувати їй компенсацію 1/2 частини його вартості обгрунтовуючи тим, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує лише пенсію і інших дохідів не має. Зазначає, що виділити їй в натурі частку в майні неможливо, автомобіль відповідно до норм ст.183 ЦК України є неподільною річчю. Спільне користування чи володіння автомобілем є також неможливим. Їх син ОСОБА_4 проживає разом із нею і саме вона здійснює догляд за останнім, відвозить до школи та на гуртки, а тому вважає, що припинення права власності відповідача на частку буде здійснене в інтересах дитини та не завдасть істотної шкоди відповідачу. З огляду на викладені обставини, просила припинити право власності відповідача ОСОБА_3 на 1/2 частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнати за нею право власності на вказану частку з виплатою відповідачеві грошової компенсації. Також просила суд стягнути з ОСОБА_3 в свою користь 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 600 грн. за проведення оцінки транспортного засобу та сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому. ЇЇ представник ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд припинити право власності відповідача ОСОБА_3 на 1/2 частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на вказану частку з виплатою грошової компенсації відповідачеві згідно експертного висновку №8376 від 04 жовтня 2019 року, а саме 59 165,50 грн. Також просила стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати, що складають: 704,80 грн. судового збору, 3000 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката та оплату вартості проведеної експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечив щодо припинення його права на частку в майні, однак вказував на те, що вартість автомобіля у висновку експерта від 04 жовтня 2019 року значно занижена і не відповідадає дійсній ринковій вартості такого транспортного засобу. При винесенні рішення у справі просив врахувати висновок експерта Вербова В.В. №100/19, оскільки на його думку саме він є правдивим та відображає дійсну ринкову вартість автомобіля. Не заперечив щодо стягнення з нього в користь позивача 704,80 грн. судового збору та 1500 грн. (половину) витрат на правничу допомогу, однак вважає, що стягнення з нього витрат за проведення експертизи є необгрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Рішенням Іваничівського районного суду від 02 серпня 2018 року здійснено розподіл спільного сумісного майна подружжя і визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.15-18).

Відтак судом встановлено, що вищевказаний автомобіль на праві приватної спільної часткової власності належить сторонам у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 Частки сторін у спільному майні рівні, кожному з них належить по 1/2 частині спірного автомобіля.

За вимогами ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми права.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Разом з тим положення статті 365 ЦК України, регулюється порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364 ЦК України у поєднанні із частиною четвертою статті 71 СК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, про отримання компенсації вартості своєї частки, у зв`язку з неможливістю виділення її в натурі.

Разом з тим норми статті 365 ЦК України у поєднанні з частинами четвертою та п`ятою статті 71 СК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги одного зі співвласників, у тому числі одного з подружжя, про припинення частки іншого співласника у спільному майні шляхом виплати йому компенсації вартості такої частки.

Саме такий правовий висновок містить у постанові Верховного суду України від 05 липня 2017 року у справі №212/3089/15-ц, яка в силу вимог статті 360-7 ЦПК України повинна враховуватися судом під час прийняття рішення.

Спірний автомобіль не може бути поділений в натурі між сторонами, оскільки відповідно до ст.183 ЦК України є неподільною річчю.

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи професійного захворювання (а.с.9), за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 травня 2018 року з нього в користь позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

З огляду на вищевикладене, відповідач ОСОБА_3 не спроможний сплатити іншому співласнику вартість належної йому частки в спірному майні. Цю обставину було встановлено рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2018 року, а відтак не підлягає доказуванню.

Під час розгляду справи №6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Як встановлено під час судового розгляду та сторонами не заперечується, спірним автомобілем фактично володіє та користується виключно відповідач.

Доводи позивача та її представника, що спільне володіння і користування спірним майном є неможливим знайшли своє підтвердження в суді.

Позивач звертаючись із позовом про припинення права відповідача на частку у спільному майні, обґрунтовує його тим, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

У судовому засіданні відповідач не заперечив щодо вищевикладеного, як і відносно того, що на даний час разом із позивачем проживає їх спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і користування транспортним засобом позивачем буде здійснюватися в інтересах дитини.

Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що при вирішенні питання вартості автомобіля слід врахувати вартість транспортного засобу зазначеного у висновку експерта ОСОБА_5 В.

З висновку експертного дослідження №100/19 від 23 березня 2019 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля FIAT SCUDO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дослідження, тобто станом на 18 березня 2019 року становила 145 391 грн. (а.с.56-78).

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої суд доручив Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.86).

Саме з вищезазначеної експертної установи надійшов висновок експерта №8376 судової автотоварознавчої експертизи від 04 жовтня 2019 року, яким було визначено, що ринкова вартість автомобіля марки FIAT SCUDO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату дослідження, становить 118 331 грн. (а.с.88-104).

Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на обгрунтування заперечень, суд не знаходить підстав для врахування експертного дослідження щодо ринкової вартість автомобіля станом на 18 березня 2019 року, а не станом на 04 жовтня 2019 року, тобто проведеного пізніше і на виконання ухвали суду. Крім того, як підтверджено в судовому засіданні, вищевказана експертиза проводилася в присутності як позивача так і відповідача, жодних клопотать чи зауважень останніми експерту не заявлялося, експерт попереджався судом про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, ст.385 КК України.

Задоволюючи позов, суд бере до уваги квитанцію№4 від 02 квітня 2019 року та квитанцію №24 від 03 грудня 2019 року, зі змісту яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 попередньо внесла на депозитний рахунок у Територіальному управлінні ДСА в Волинській області вартість частки відповідача в спільному автомобілі, в загальному розмірі 59 165,50 грн., що підтверджується документально (а.с.53, 116)

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи, що внаслідок припинення права на частку у спільній майні відповідача істотна шкода його інтересам не буде завдана, суд приходить до висновку, що право власності відповідача ОСОБА_3 на 1/2 частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 слід припинити та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля і виплатити відповідачу ОСОБА_3 59 165,50 грн. з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, що внесені відповідачем ОСОБА_1 .

Розподіляючи судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд бере до уваги достатність та допустимість доказів понесення таких витрат та стягує з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704, 80 грн. судового збору та 3000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки вони підтвердженні документально (а.с.1, 24-25).

Оскільки витрати по оплаті судової автотоварознавчої експертизи проведеної Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз на суму 3 140 грн. не підтверджені жодними належними доказами у справі, суд відмовляє у стягненні з відповідача в користь позивача таких судових витрат.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ч.4 ст.206, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставіст.183, ст.365 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Припинити право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/2 (одну другу) частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 (одну другу) частину автомобіля марки FIAT SCUDO, 2005 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Виплатити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 59 165 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 50 коп. з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, що внесені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно оригіналу квитанції №4 від 02 квітня 2019 року та квитанції №24 від 03 грудня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору та 3000 (три тисячі) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а всього 3704 (три тисячі сіммсот чотири) грн. 80 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2019 року.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк