Справа № 761/118/17
Провадження № 2/761/367/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притула Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Грицик В.Л.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Драчова Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Національної заслуженої капели бандуристів України імені Г.І. Майбороди про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена на суддю Маліновську В.М.

У зв'язку із закінченням повноважень судді Маліновської В.М. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату від 21.03.2017 року справа була розподілена на суддю ОСОБА_4

У зв'язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, на підставі розпорядження керівника апарату від 15.11.2017 року справа була розподілена на суддю Рибак М.А.

У зв'язку із закінченням повноважень судді Рибак М.А. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату від 05.11.2018 року справа була розподілена на суддю Притулу Н.Г.

В позовних вимогах позивач просить: визнати протиправним та скасувати наказ №70-к від 06.12.2016 року про винесення та оголошення догани позивачу, артисту-вокалісту (солісту-бандуристу) 1 категорії за порушення трудової дисципліни та утримано заробітну плату за цей робочий день.

Вимоги позивач обгрунтовує тим, що він працює у відповідача на умовах строкового трудового договору.

19.11.2016 року працівниками відповідача було складено акт про відсутність позивача на роботі. 23.11.2016 року позивач надав пояснення, що 19.11.2016 року він перебував на роботі про що можуть підтвердити свідки. Однак відповідач не взяв ці свідчення до уваги та наказом №70-к від 06.12.2016 року позивачу оголошено догану.

Позивач категорично не погоджується із наказом та вважає його протиправним, а тому він підлягає скасуванню на тій підставі, що відповідач не визначив позивачу в порушення п.3 ст.29 КЗпП України робоче місце, не забезпечив його необхідними для роботи засобами. У зв'язку із характером роботи позивача, його специфікою визначити його робоче місце неможливо та відповідно прив'язка керівництвом відповідача робочого місця до приміщення капели не має під собою правової підстави.

Також позивач зазначає, що особи, які підписали Акт про відсутність позивача на роботі в той день були у відпустці за власний рахунок.

У відзиві на позовну заяву від 13.02.2017 року представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивач не зазначає де саме він був на роботі та чим це підтверджується.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповіда ча в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що під час накладення дисциплінарного стягнення були дотримані положення діючого трудового законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача (ч.3 статті 81 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши сторони та свідків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 21 КЗпП України визначає, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв'язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.

Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов'язків.

Стаття 139 КЗпП України визначає, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Частина 1 статті 147 КЗпП України визначає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Стаття 149 КЗпП України визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Стаття 149 КЗпП України визначає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як встановлено в судовому засіданні, з 05.11.2015 року ОСОБА_3 працює у Національній заслуженій капелі бандуристів України ім.Г.І. Майбороди на посаді артиста-вокаліста (соліста-бандуриста) І категорії на умовах строкового договору по 31.12.2018 року.

Згідно з п.6.4 Посадової інструкції артиста-вокаліста (соліста-бандуриста), артист-вокаліст (соліст-бандурист) несе відповідальність за додержання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди на 2014-2016 роки передбачено (п.3.1.11), що для всіх працівників капели встановлено 40-ка годинний робочий тиждень при наступному режимі роботи: для творчого складу капели - 6-ти денний робочий тиждень:

Загальні репетиції з 10.00 до 15.00

Через кожні 40 хв. роботи - перерва тривалістю 20 хв.

Самостійна робота над поточним репертуаром з 15.00 до 17.00

Субота - з 10.00 до 15.00

Вихідний день - неділя.

Аналогічні положення має пункт 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди.

Крім того, у відповідності до п.5.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку, до початку роботи кожен працівник капели зобов'язаний відмітити свій вихід на роботу у книзі обліку (для артистів - у інспектора капели, для адмінперсоналу - у чергового по капелі або старшого інспектора з кадрів).

Облік робочого часу творчого складу капели веде інспектор (п.5.9 Правил).

19.11.2016 року працівники Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди в складі: Генерального директора-художнього керівника ОСОБА_6, керівника музичної частини ОСОБА_7, сторожа ОСОБА_8 склали акт про те, що 19.11.2016 року артист-вокаліст ОСОБА_3 був відсутній на роботі.

На акті зазначено, що 21.11.2016 року в присутності працівників Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди ОСОБА_3 відмовився підписувати його та надавати письмові пояснення.

21.11.2016 року працівниками Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди було складено акт про те, що 21.11.2016 року на 10 поверсі в кабінеті №1005 ОСОБА_3 прочитавши акт з приводу відсутності на роботі від 19.11.2016 року підписувати його та надавати письмові пояснення відмовився.

22.11.2016 року генеральний директор-художній керівник Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди ОСОБА_6 підписав вимогу адресовану ОСОБА_3 про надання ним пояснень до 12.00 год. 24.11.2016 року щодо невиходу на роботу 19.11.2016 року.

23.11.2016 року ОСОБА_3 надав пояснення в яких зазначив, що 19.11.2016 року він був на роботі та його бачив диригент ОСОБА_5 та диригент ОСОБА_10

Наказом №70-к від 06.12.2016 року за підписом генерального директора-художнього керівника Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди на підставі акту з приводу відсутності на роботі від 19.11.2016 року; акту про відмову підпису та надання письмового пояснення від 21.11.2016 року; вимоги про надання пояснення (повторно) від 22.11.2016 року: письмового пояснення від 23.11.2016 року ОСОБА_3 артисту-вокалісту (солісту-бандуристу) 1 категорії оголошено догану за порушення трудової дисципліни, ст.147 КЗпП України (відсутній на роботі без поважної причини 19 листопада 2016 року) та утримати заробітну плату за цей робочий день.

В цей же день ОСОБА_3 ознайомився з наказом.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони дійсно перебували на робочому місці 19.11.2016 року, а також в цей день весь робочий день з 10.00 год. до 15.00 год. був присутній ОСОБА_3, інших працівників вони в цей день не бачили, так як всі були у відпустці без збереження заробітної плати.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні як свідки пояснили, що ОСОБА_3 не перебував в приміщенні Національної заслуженої капели бандуристів України імені Г.І. Майбороди, в цей день працювали ОСОБА_7, ОСОБА_6

На підтвердження визначення робочого місця ОСОБА_3 представник відповідача надав копію наказу генерального директора-художнього керівника Національної заслуженої капели бандуристів України ім.Г.І. Майбороди №05 від 31.01.2017 року за яким робоче місце оркестрової групи колективу для артистів, в тому числі і ОСОБА_3 та диригента ОСОБА_10 перенесено з приміщення НЗКБ України ім.Г.І. Майбороди 12 поверху (кабінет 1203) в приміщення НЗКБ України ім.Г.І. Майбороди на 10 поверх (кабінет №1017).

Старшому інспектору з кадрів Реві О.М. наказано ознайомити працівників капели з наказом під розпис.

Як вбачається ОСОБА_3 01.02.2017 року був ознайомлений з наказом про що свідчить його підпис.

Проте так як наказ виданий після 19.11.2016 року суд не може взяти його до уваги як належний доказ визначення робочого місця позивача.

Відповідно до відомостей з Книги обліку виходу на роботу творчого складу відповідача за № 2, у відповідача лише реєструється факт виходу на роботу працівника, коли працівник залишає роботу - зазначений факт не реєструється, при цьому список творчих працівників не містить взагалі відомостей стосовно керівника відповідача - ОСОБА_6

Також судом встановлено, що 19 листопада 2016 року на роботі був відсутній ОСОБА_7, згідно вищенаведеної Книги обліку виходу на роботу творчого складу відповідача за № 2.

Крім того, існують розбіжності щодо виходу на роботу керівника музичної частини ОСОБА_7, які містяться в табелі обліку працівників відповідача та Книзі виходу на роботу творчого складу відповідача за № 2.

Вказані обставини, також встановлені в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року по аналогічній справі №761/121/17, та в рішенні Шевченківського районного суду м.Києва від 16.07.2018 року по справі №761/113/17, які набрали законної сили.

Сторони в судовому засіданні не могли пояснити яким чином здійснюється облік виходу на роботу керівника відповідача.

Надаючи до справи в якості доказу витяг з «Книги обліку виходу на роботу творчого складу №2», представник відповідача не надавав пояснень, з якої причини в Книзі зазначено 19.11.2016 навпроти всіх прізвищ «Відпустка без збереження», в тому числі - ОСОБА_7, а навпроти прізвищ ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_3 проставлено відмітку «Н/Б».

В світлокопії Табелю обліку робочого часу за листопад 2016 рік, за 19 листопада проставлено наступні відмітки: ОСОБА_6 - 7 (годин), ОСОБА_3 - прогул, ОСОБА_5 - прогул, ОСОБА_10 - прогул, ОСОБА_7 - 7 (годин), відносно всіх інших працівників проставлено відмітку - «Б/З». При цьому в Табелі не зазначено ким саме він складений, відсутні підписи в графах: «Табельник» та «Майстер». Крім того, в Табелі обліку робочого часу зазначено 19 та 26 листопада (суботи) щодо всіх інших працівників творчого складу (крім ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ці 2 дні як дні неявок з дозволу адміністрації, тоді як в Табелі обліку робочого часу інших працівників міститься вказівка про відмежування днів неявок з дозволу адміністрації та днів відпустки без збереження заробітної плати.

Наданий до справи витяг з «Журналу видачі ключів від студії та капели» також не може бути визнаний належним доказом по справі щодо факту відсутності на роботі ОСОБА_3. 19.11.2016, оскільки у вказаному Журналі містяться записи годин в стовпчику «Поверх клас», тоді як в стовпчику «Година видачі» - іноді вказується: «малий зал», «131», «зал 11 поверх», «1207», «бібліотека», «11 поверх», «зал 11», «1007», «1103» і т. і.. Також, відповідно до даних з цього Журналу в окремі дні взагалі жоден з працівників не брав ключів - 04 та 05 листопада (п'ятниця та субота), 16 та 17 листопада (середа та четвер), а в окремі дні ключі брав лише один працівник, хоча в ці дні весь творчий склад перебував на роботі.

Крім того, з наданої до справи Довідки про нарахування заробітної плати ОСОБА_7 за листопад 2016 року та копії Табелю обліку робочого часу, а також Витягу з Наказу №67-к від 17.11.2016 вказаний працівник перебував у відпустці без збереження заробітної плати 24 та 26 листопада 2016 року, тоді як в «Книзі обліку виходу на роботі творчого складу №2» стоїть його підпис в стовпчику 24 листопада 2016 року.

Судом не встановлено що до посадових обов'язків сторожа входить ведення обліку виходу на роботу працівників капели.

Крім того, в судовому засіданні свідки повідомили, що книга обліку виходу на роботу творчого складу відповідача ведеться і зберігається виключно у інспектора - артиста ОСОБА_13, який відповідно до табелю обліку робочого часу 19.11.2016 року був відсутній на робочому місці, так як перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

А тому в судовому засіданні не встановлено на кого покладається облік виходу працівників на роботу у разі відсутності особи, на яку покладено такий обов'язок.

Складений Акт з приводу відсутності на роботі не може бути визнаний належним доказом по справі, оскільки не доведено присутність на роботі в цей день ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а ОСОБА_8, яка працює на посаді сторожа не є особою, до повноважень якої входить перевірка дотримання працівниками НЗКБ ім.Г.І.Майбороди правил внутрішнього трудового розпорядку. Надані відповідачем докази: витяги з «Книги обліку виходу на роботу творчого складу №2», «Книги видачі ключів від студії та капели», копія Табелю обліку робочого часу, не можуть бути визнані належними доказами по справі, оскільки не підтверджують факт відсутності позивача на роботі 19.11.2016. Вказані документи містять суперечливу, непослідовну інформацію, що свідчить про те, що вони ведуться формально та не відповідають дійсності, а відомості щодо обліку робочого часу не відповідають графіку роботи, визначеному в Колективному договорі.

Отже, оскільки відповідачем, як роботодавцем, не доведено правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та утримання заробітної плати за 19 листопада 2016 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та є законом передбачені підстави для визнання незаконним наказу № 70-к від 06 грудня 2016 року в частині винесення та оголошення догани ОСОБА_3, артисту-вокалісту (солісту-бандуристу) 1 категорії за порушення трудової дисципліни, ст.147 КЗпП України (відсутній на роботі без поважної причини 19 листопада 2016 року) та утримання заробітної плати за цей робочий день.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77- 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до Національної заслуженої капели бандуристів України імені Г.І. Майбороди про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ № 70-к від 06 грудня 2016 року в частині винесення та оголошення догани ОСОБА_3, артисту-вокалісту (солісту-бандуристу) 1 категорії за порушення трудової дисципліни, ст.147 КЗпП України (відсутній на роботі без поважної причини 19 листопада 2016 року) та утримання заробітної плати за цей робочий день.

Стягнути з Національної заслуженої капели бандуристів України імені Г.І. Майбороди на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула