Постанова

Іменем України

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 607/17043/15-ц

провадження № 61-27329св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Державна казначейська служба України, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, Головне управління державної казначейської служби в Тернопільській області, Чортківський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Сташківа Б. І., Костіва О. З., Хоми М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі -УМВС України в Тернопільській області), Державна казначейська служба України (далі - ДКС України), Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУ НП в Тернопільській області), Головне управління державної казначейської служби в Тернопільській області (далі - ГУ ДКС в Тернопільській області), Чортківський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі - Чортківський РВ УМВС України в Тернопільській області) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 березня 2015 року він звернувся до Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, а саме, заволодіння його транспортним засобом марки «Subaru», модель «Impreza 1.6 LX», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, та того ж дня вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0126.

24 березня 2015 року слідчим Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчуком Р. В. проведено огляд місця події за адресою: вул. Микулинецька, 46 у м. Тернополі, під час якого вилучен0 належний йому автомобіль та поміщено його на територію Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області.

Постановою слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчука Р. В від 25 березня 2015 року автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року клопотання слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчука Р. В., погодженого прокурором прокуратури Чортківського району Тернопільської області Цаплапом Я. П., про арешт майна задоволено. Накладено арешт на автомобіль, ключі до системи запалювання двигуна та свідоцтво про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Постановою слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчука Р. В. від 31 липня 2015 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. У цій постанові слідчим вирішено повернути автомобіль, належний йому на праві власності, ключі від запалювання двигуна та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4, та цього ж дня зазначені речі передані останньому.

19 серпня 2015 року вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано прокурором Прокуратури Чортківського району Тернопільської області Лазенгою О. М. як незаконну.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 вересня 2015 року скасовано ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2015 року і відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2015 року зобов'язано слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, повернути йому автомобіль, ключі до системи запалювання двигуна автомобіля та свідоцтво про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу. УМВС України в Тернопільській області не повернуло йому вказане майно, оскільки воно передане ОСОБА_4, та не відшкодувало його вартості. Вказані дії та рішення УМВС України в Тернопільській стали наслідком втрати автомобіля як речового доказу у кримінальному провадженні, чим завдали йому майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів з Державного бюджету України.

Крім того, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях внаслідок втрати належного йому на праві власності майна.

У зв'язку із наведеним, позивач просив суд стягнути із Державного бюджету України шляхом списання із відповідного казначейського рахунку на його користь грошові коштів у розмірі 220 570,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 200 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірним рішенням та діями органу досудового розслідування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДКС України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 183 501,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що незаконними діями органу досудового розслідування, які полягають у неповерненні позивачу належного йому майна, останньому завдано майнової шкоди. Розмір відшкодування майнової шкоди складає вартість автомобіля на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди, а саме 183 501,00 грн. Внаслідок незаконних дій органу досудового розслідування позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, спричинених втратою права власності позивача. Розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, складає 20 000,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року апеляційні скарги ДКС України та УМВС України задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 183 501,00 грн на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто із Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції помилково застосував до оспорюваних відносин норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність», оскільки такі відносини регулюються загальними правилами про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами. Розмір відшкодування моральної шкоди, із урахуванням засад виваженості та розумності, складає 2 000,00 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2017 року УМВС України у Тернопільській області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішенняАпеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суб'єктом відповідальності у оспорюваних правовідносинах є держава, а не орган, що заподіяв шкоду. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди. Апеляційний суд не зазначив, із яких норм матеріального права він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою УМВС України в Тернопільській області, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказану справа разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга УМВС України у Тернопільській області підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Встановлені судами обставини

13 березня 2015 року слідчим Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області за заявою ОСОБА_1 про заволодіння недовідомою особою шахрайським способом належним йому транспортним засобом марки «Subaru», модель «Impreza 1.6 LX», державний номерний знак НОМЕР_1, порушено кримінальне провадження № 0126 за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 24 березня 2015 року слідчим Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області вилучено автомобіль марки «Subaru», модель «Impreza 1.6 LX», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, належний ОСОБА_1, та поміщено його на територію Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області.

Постановою слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області від 25 березня 2015 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

25 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області клопотання слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області лейтенанта міліції Савчука Р.В. задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки «Subaru», модель «Impreza 1.6 LX», державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, ключі до системи запалювання двигуна та свідоцтво про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, видане на ім'я ОСОБА_1 Згідно з протоколом виконання ухвали про арешт майна автомобіль поміщено у двір Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області за юридичною адресою: вул. Горбачевського, 1 у м. Чортків Тернопільської області.

Відповідно до постанови слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області від 31 липня 2015 року кримінальне провадження від 13 березня 2015 року № 0000126 за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та вирішено повернути автомобіль, ключі від запалювання двигуна та свідоцтво про державну реєстрацію цього транспортного засобу - ОСОБА_4

У матеріалах цивільної справи знаходиться копія розписки, в якій зазначається, що ОСОБА_4, отримав від слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчука Р. В. автомобіль марки «Subaru», модель «Impreza», державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та два ключі.

Постановою прокуратури Чортківського району Тернопільської області від 19 серпня 2015 року скасована постанова слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області від 31 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000126 .

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 вересня 2015 року, скасовано ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду від 25 березня 2015 року про накладення арешту на майно. Винесено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області Савчука Р. В. про накладання арешту на автомобіль марки «Subaru», модель «Impreza»1.6LX, державний номерний знак НОМЕР_1, відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано слідчого Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, повернути ОСОБА_1 автомобіль, ключі до системи запалювання двигуна автомобіля та свідоцтво про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Постановою старшого слідчого Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області ЯришМ. І. від 05 листопада 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відшкодування втрачених у кримінальному провадженні речових доказів.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: 1) у випадку незаконного засудження, 2) незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, 3) незаконного застосування запобіжного заходу, 4) незаконного затримання, 5) незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті: така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із пунктом 2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об'єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Пунктом 86 зазначеної Інструкції визначено, що у разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказами Міністерства юстиції України № 6/5, Генеральної прокуратури України № 3, Міністерства фінансів України № 41 від 04 березня 1996 року.

Згідно з пунктом 14 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, у випадках, коли майно було знищене, втрачене або пошкоджене під час знаходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, з вимогою про відшкодування вартості майна громадянин має право звернутися до цих органів, а якщо неможливість повернення майна в натурі виникла після передачі його фінансовому органу, вимога пред'являється до цього органу.

Частиною четвертою статті 100 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов'язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, встановивши, що незаконними діями посадових осіб Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області, які полягають у неповерненні позивачу належному йому на праві власності майна, яке було вилучено у нього як речовий доказ, позивачеві завдано майнової шкоди, дійшов правильного висновку про те, що така шкода відшкодовуються за рахунок держави.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, встановивши, що незаконними діями посадових осіб Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області позивачу завдано моральну шкоду, розмір відшкодування якої виходячи із засад розумності та справедливості складає 2 000,00 грн, виходив із того, що така шкода відшкодовується за рахунок коштів зазначеного державного органу.

Проте із такими висновком у повній мірі погодитися не можна, оскільки він є помилковим з огляду на таке.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України.

Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (підпункт 5 пункту 4 цього Положення).

Враховуючи наведені норми, необхідно дійти висновку, що моральна шкода, завдана позивачу незаконними діями посадових осіб Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області, згідно з вимогами статті 1174 ЦК України відшкодовується за рахунок держави шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України.

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував у зв'язку із чим дійшов помилкового висновку, що моральна шкода, завдана позивачу, відшкодовується за рахунок коштів Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області.

Стягуючи із Чортківського РВ УМВС України у Тернопільській області 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції по суті застосував до спірних правовідносин положення статті 1172 ЦК України, якою встановлені загальні підстави відповідальності юридичної особи за шкоду, завдану її працівником, у зв'язку із чим залишив поза увагою, що норми статей 1172 та 1174 ЦК України регулюють різні підстави, умови, порядок відповідальності за завдану моральну шкоду та коло суб'єктів, на яких покладається така відповідальність.

Викладене свідчить про те, що апеляційним судом встановлено всі обставини справи, однак неправильно застосовано норму матеріального права, яка підлягала застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому рішення апеляційного суду у частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у цій частині.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року у частині відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення у цій частині.

Позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління державної казначейської служби в Тернопільській області, Чортківського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування, задовольнити частково.

Стягнути з держави шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак