Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 317/4223/16-ц

провадження № 61-24793св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Юльївський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Запорізького району Запорізької області,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником -

ОСОБА_4, на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2017 року у складі судді Сакояна Д. І. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року у складі колегії суддів Спас О. В., Кухаря С. В., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до директора Юльївського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» Запорізького району Запорізької області (далі - Юльївський НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області) ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу.

Позовна заява мотивована тим, що вона працювала заступником директора з навчально-виховної роботи в Юльївському НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області. 29 вересня

2016 року директор ОСОБА_3 на нараді працівників оголосила про зміну з 30 листопада 2016 року істотних умов праці по закінченню двох місяців з моменту вручення попередження, а саме, про переведення з

1,0 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи на 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи. Прочитавши попередження та ознайомившись з наказом, вона написала повідомлення щодо складання зазначених документів неналежним чином, оскільки з цих документів не вбачається підстава зміни істотних умов праці, а лише наведені загальні норми та норми, які не містять підстави зміни умов праці. Крім того, педагогічне навантаження не було зумовлено виробничою необхідністю, оскільки жодних змін в організації праці школи не відбулося, а директором не дотримано встановленого законодавством порядку проведення змін в організації виробництва і праці, відповідно до якого при змінах в організації виробництва і праці власник або вповноважений ним орган повинен видати наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці, розкрити зміст цих змін, дати відповідні доручення посадовим особам для здійснення таких змін. Вважала, що скорочення педагогічного навантаження не є зміною істотних умов праці в розумінні статті 32 КЗпП України, а наказ та попередження є необґрунтованими, оскільки у зв'язку із скороченням педагогічного навантаження змінюється розмір оплати праці.

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 № 35-ЗП

від 29 вересня 2016 року та відновити їй становище щодо педагогічного навантаження у відповідності до ставки 1,0, яке було до прийняття вказаного наказу.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року відповідача замінено на належного - Юльївський

НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області, а також залучено директора цього закладу,

ОСОБА_3, як третю особу у справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня

2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміна істотних умов праці ОСОБА_2, що полягала у переведенні її з 1,0 ставки на 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи зумовлена змінами в організації виробництва і праці, пов'язаними зі зменшенням кількості класів та учнів, а також зміною штатного розпису. Також судом встановлено, що відповідачем дотримано передбачений законом двомісячний строк повідомлення позивача про вказані зміни, що підтверджено належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Таким чином оскаржуваний наказ є правомірним, відповідає вимогам КЗпП України, та зумовлений змінами в організації виробництва і праці. Крім того, проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника і суд не вправі обговорювати та вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва і праці.

Відновлення ОСОБА_2 становища щодо педагогічного навантаження у відповідності до ставки 1,0, яке було до прийняття наказу № 35-ЗП

від 29 вересня 2016 року, можливе лише за умови скасування оскаржуваного наказу. Оскільки підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, то і підстав для задоволення вимог позивача щодо відновлення становища щодо навального навантаження, яке було до його прийняття, немає.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4, відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 212 - 215 ЦПК України 2004 року належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставини зміни істотних умов праці позивача, яка полягала у переведенні її з 1,0 ставки на 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи, що було зумовлено змінами в організації праці, пов'язаними зі зменшенням кількості класів та учнів, а також зміною штатного розпису.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у квітні 2017 року,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 27 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_2 до Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області, третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування наказу, призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у порушення вимог статті 213 ЦПК України 2004 року суди попередніх інстанцій не з'ясували, що таке зміна в організації виробництва і праці на підприємстві, чим викликана така зміна, чи є конкретні обставини для зміни істотних умов праці, не з'ясовано хто є власником цього навчального закладу, оскільки саме власник має право на проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_3 на касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4, у якому вона просила залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_2 з 03 серпня 2015 року працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області, що підтверджується наказом № 126-к від 03 серпня 2015 року.

Наказом відділу освіти, молоді та спорту Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 200 від 13 вересня 2016 року «Про затвердження мережі загальноосвітніх навчальних закладів, класів та учнівських контингентів на 2016-2017 навчальний рік» затверджено мережу Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» - 9 класів, учнівський контингент - 71 учень. Також цим наказом затверджено групи продовженого дня, зокрема й 1 групу продовженого дня Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області.

Наказом директора Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області № 162 від 02 вересня 2016 року «Про організацію індивідуального навчання учнів у 2016-2017 н.р.» наказано організувати навчання за індивідуальною формою для 4 учнів 11 класу та

1 учня 8 класу.

Відповідно до штатного розпису на 01 вересня 2016 року Юльївський НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області мав 1,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи.

Згідно із штатним розписом на 30 листопада 2016 року Юльївський НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області мав 1,0 ставку заступника директора з навчально-виховної роботи.

Відповідно до штатного розпису з 01 грудня 2016 року Юльївський НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області мав 1,0 ставку заступника директора з навчально-виховної роботи.

При цьому, згідно штатних розписів, наявних в матеріалах справи, у

2013-2015 роках Юльївський НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області мав 1,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи.

Поданням № 01-13/332-3 від 16 вересня 2016 року директор Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 звернулась до начальника відділу освіти, молоді та спорту Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області з проханням вивести 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи.

Наказом відділу освіту, молоді та спорту Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 056-к від 22 листопада 2016 року «Про внесення змін до штатного розпису» з штатного розпису Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області виведено 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи.

Штатний розпис на час виникнення спору передбачав 1,0 ставку заступника директора з навчально-виховної роботи.

Із 02 вересня 2013 року 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи обіймав ОСОБА_5

Наказом № 35-ЗП від 29 вересня 2016 року «Про зміну істотних умов праці заступника директора з навчально-виховної роботи Юльївського НВК ОСОБА_2» з 30 листопада 2016 року ОСОБА_2 змінені істотні умови праці, шляхом переведення з 1,0 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи на 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи.

29 вересня 2016 року з вищевказаним наказом та відповідним попередженням ОСОБА_2 була ознайомлена, що підтверджується її листом із запереченнями на адресу директора закладу.

07 жовтня 2016 року на наказі та попередженні ОСОБА_2 написала про незгоду з ними.

Наказом відділу освіту, молоді та спорту Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 322-к від 30 листопада 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Юльївського НВК «Загальноосвітній НЗ - дошкільний НЗ» Запорізького району Запорізької області 30 листопада 2016 року у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці, згідно з пунктом 6 статті 36 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньої місячної заробітної плати відповідно до статті 44 КЗпП України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником - ОСОБА_4, задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 31 постанови

від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зміна істотних умов праці допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про загальну середню освіту» у загальноосвітніх навчальних закладах, розташованих у селах, селищах, кількість учнів у класах визначається демографічною ситуацією, але повинна становити не менше п'яти осіб. При меншій кількості учнів у класі заняття проводяться за індивідуальною формою навчання.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що штатні розписи державних і комунальних загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування і типів встановлюються відповідним органом управління освітою на підставі Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Згідно з Типовими штатними нормативами закладів загальної середньої освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України № 1205

від 06 березня 2010 року, посада заступника директора з навчально-виховної роботи вводиться у школах при наявності 6-9 класів у розмірі

0,5 ставки. Крім того, у школах І-ІІІ ступенів, які мають один-чотири

9-11 класи, кількість посад заступників директора збільшується на

0,5 штатної одиниці, п'ять і більше 9-11 класів - на 1 штатну одиницю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли обґрунтованого висновку про те, що зміна істотних умов праці

ОСОБА_2, що полягала у переведенні її з 1,0 ставки на 0,5 ставки заступника директора з навчально-виховної роботи зумовлена змінами в організації виробництва і праці, пов'язаними зі зменшенням кількості класів та учнів, а також зміною штатного розпису.

Судами правильно встановлено, що відповідачем дотримано передбачений законом двомісячний строк повідомлення позивача про вказані зміни, що підтверджено належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, оскаржуваний наказ є правомірним, відповідає вимогам КЗпП України, та зумовлений змінами в організації виробництва і праці. Крім того, проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника і суд не вправі обговорювати та вирішувати питання про доцільність змін в організації виробництва і праці.

Також є правильними висновки судів про те, що відновлення

ОСОБА_2 становища щодо педагогічного навантаження у відповідності до ставки 1,0, яке було до прийняття наказу № 35-ЗП

від 29 вересня 2016 року, можливе лише за умови скасування оскаржуваного наказу. Оскільки підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, то і підстав для задоволення вимог позивача щодо відновлення становища щодо навального навантаження, яке було до його прийняття, немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і на законність судового рішення суду першої та апеляційної інстанцій не впливають.

Отже, рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк