ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/730/19 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 334/11786/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначав, що рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/17-44/670-37 від 23 березня 2006 року у сумі 2 468 063, 04 грн. з метою задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій.

29 травня 2014 року Банк отримав виконавчі листи та 26 грудня 2014 року звернувся до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження. Протягом 2016-2018 років Банк неодноразово звертався із запитами до ДВС щодо стану виконавчого провадження, проте відповіді на свої запити не отримував. В Єдиній державній системі виконавчого провадження інформація щодо стану виконавчого провадження відсутня.

Оскільки виконавчі документи та постанови про їх повернення до банку не надходили, просив видати дублікати виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також просив визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документа до виконання та поновити його.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, ігноруючи усі надані йому законом права як стороні виконавчого провадження, не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, протягом майже чотирьох років не пред'являв лист до примусового виконання та не цікавився його станом. У поданій заяві не наведено жодної поважної причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту пред'явлення листа до примусового виконання, не доведено, за яких обставин та в результаті дій яких осіб ( стягувача чи органу ДВС) втрачено виконавчий лист.

Не погоджуючись з ухвалою суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити. В доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяв, суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що Банк неодноразово звертався до органів ВДВС із заявами про стан виконавчого провадження, проте жодного разу відповіді на свої звернення не отримував. Вважає, що надав достатньо доказів на підтвердження своєчасного пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання, проте суд першої інстанції не дав належної оцінки цим доказам.

В засідання апеляційного суду боржник ОСОБА_4 не з'явився, повістка про його виклик у судове засідання повернулася не врученою із відміткою поштового відділення про причини невручення - за закінчення строку зберігання.

Інформація про час і місце розгляду справи була оприлюднена на офіційному сайті Запорізького апеляційного суду.

Суд визнав причини неявки відповідача неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника стягувача, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 травня 2014 року Банк отримав виконавчий лист з примусового виконання судового рішення від 05.03.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.44).

26 грудня 2014 року Банк звернувся до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про примусове виконання рішення (а.с.59). 11 серпня 2016 року, 28 грудня 2017 року і 20 серпня 2018 року Банк звертався до органів ДВС із заявами про стан здійснення виконавчого провадження, проте відповіді від ВДВС не надходило.

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту отримання ВДВС заяви про відкриття виконавчого провадження, а також запитів про стан здійснення виконавчих дій кредитор суду першої інстанції не надав.

Із матеріалів справи також вбачається, що по спору між тими ж сторонами з тих самих підстав 01 серпня 2012 року було ухвалено аналогічне рішення про звернення стягнення на той самий предмет іпотеки по справі №0814/4365/2012, по якому 25 вересня 2012 року також видавався виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Ленінському ВДВС Запорізького МУЮ та постановою від 28 жовтня 2013 року був повернутий стягувачу, оскільки предмет іпотеки боржнику не належить (а.с.51-52, 60-61).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, що діяла на 26 грудня 2014 року) виконавчі документи з виконання судових рішень можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Статтею 23 зазначеного Закону України, передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, виконавчий лист міг бути пред'явлені стягувачем до виконання до 18 березня 2015 року.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання пов'язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов'язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Із змісту поданої до суду заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що заявник дізнався про втрату виконавчого документу найпізніше 11 серпня 2016 року, а заява до суду подана лише у вересні 2018 року, разом з тим, жодного обґрунтування поважності пропуску строку заявником не наведено, а тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий документ втрачений не з вини стягувача і що Банком надано достатньо доказів на підтвердження факту вжиття заходів до його розшуку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки внутрішня документація банку створена самим стягувачем та не є належним доказом обставин щодо надсилання, отримання чи не отримання поштових відправлень. Матеріалами справи не підтверджено, що заява Банку про відкриття виконавчого провадження і запити від 11 серпня 2016 року, 28 грудня 2017 року і 20 серпня 2018 року направлялися до Ленінського ВДВС.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: