Провадження № 2/520/4387/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
30.05.2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, просить стягнути з відповідача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 6101 грн. 50 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 6531 грн. 40 коп.
Суд, дослідивши наявні докази та матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до умов договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
17.07.2018 року о 17 год. 00 хв. в с. Балка, Овідіопольського район, Одеської обл., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Ssang Yong Kyron», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Ssang Yong Kyron», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується актом огляду транспортного засобу, відповідно до якого страхувальник зазнав матеріального збитку.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом №АМ/1549546від 24.12.2017 року в ПрАТ «СК «Уніка», то, керуючись ст.ст. 993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «Універсальна» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.
Згідно з ч. І ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 6279 грн. 49 коп.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 14 380 грн. 99 коп.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Разом з тим, ч.2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням за полісом №АМ/01549546 має бути сплачена відповідачем.
14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_1 » укладено договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. І ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачеві 11.102.2019 року вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу.
Жодних дій, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку позивач не зробив, тому позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (п.8 ч.2 ст. 16).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Окрім того, позивач також просив суд стягнути з відповідача 6531 грн. 40 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 01.02.2019 року, акт надання послуг згідно з договором від 01.02.2019 року із детальним описом наданих послуг та їх вартості, а також квитанцію про оплату наданих послуг в сумі 6531 грн. 40 коп.
За таких обставин суд вважає витрати на професійну правничу допомогу документально підтвердженими та такими, що підлягають стягненню з відповідача.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення. позовних вимог
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 531 грн. 40 коп.
Керуючись ст. 5, 10-13, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, -
Позовну заяву ФОП « ОСОБА_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити повністю.
Стягнути зі ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ФОП « ОСОБА_1 », ідентифікаційний код НОМЕР_3 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 380775) витрати на правову допомогу у розмірі 6531 (шість тисяч п`ятсот тридцять одна ) грн. 40 коп.
Стягнути зі ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ФОП « ОСОБА_1 », ідентифікаційний код НОМЕР_3 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 380775) , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Пучкова І. М.