У Х В А Л А

іменем України

12.02.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 року до Томаківського районного суду надійшла зазначена заява.

08.02.2019 року з Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла довідка про підтвердження місця реєстрації ОСОБА_2

Згідно заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину, у розмірі однієї заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожного, починаючи стягувати від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Пунктами 4,5 частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 161 ЦПК України не передбачено видачу судового наказу за заявленою ОСОБА_1 вимогою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, те, що заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, розяснивши право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Керуючись ст.ст. 161,165,166,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину.

Розяснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з даними вимогами в порядку позовного провадження.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.В. Омеко