Житомирський апеляційний суд
Справа №283/187/19 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №283/187/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Скуратівське", Скуратівської сільської ради Малинського району Житомирської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Ярмоленка В.В. у м. Малині,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Скуратівське" та Скуратівської сільської ради Малинського району Житомирської області (надалі - сільська рада). Просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах по реформованому КСП імені Котовського на території Скуратівської сільської ради площею 3,69 га, вартість якої складає 30 569,05 грн., як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 в порядку спадкування та виділити йому в натурі земельну ділянку за рахунок земель резервного фонду Скуратівської сільської ради. Свої вимоги обґрунтовував тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в банку, а також права на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах по реформованому КСП імені Котовського на території Скуратівської сільської ради площею 3,69 га, вартістю 30 569,05 грн. На грошовий вклад він 05 липня 2013 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай) постановою нотаріуса від 13 грудня 2018 року йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області дізнався, що мати не була включена до списку, що долучався до державного акту на право колективної власності на землю, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського 28 травня 1995 року, а тому сертифікат на право на земельну частку (пай) на неї не оформлявся. Згідно з інформацією, наданою Малинською районною державною адміністрацією, правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського є Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Скуратівське». За життя мати не встигла отримати сертифікат на земельну частку (пай), хоча була членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського і рахувалася його пенсіонеркою, а тому мала право на отримання частки. Помилковим невнесенням у процесі паювання матері до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, незаконно позбавлено матір права на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Котовського.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема зазначає, що мати працювала у колгоспі ім. Котовського та була колгоспницею-пенсіонеркою. Заяви про вихід з колгоспу не подавала. Вона помилково не була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Списки формувалися та перевірялися відповідачами без особистої участі членів колгоспу. За життя мати не могла реалізувати право захисту на земельну частку (пай), оскільки про допущені відповідачами порушення не знала. Разом із тим, право на отримання земельної частки гарантоване Конституцією України, а тому немає потреби доводити про наміри матері скористатися таким правом. Окрім того, мати не подавала заяву про те, що вона відмовляється від гарантованого їй державою земельного паю. На думку скаржника, право на земельну частку (пай) за матір`ю виникло на підставі державного акту на право колективної власності за землю, який був виданий за її життя. Оскільки спадкодавець мала право на земельну частку (пай), а він, як її спадкоємець, відповідно, має право на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Скуратівське» відзиву на апеляційну скаргу не подало.

У заяві від 28 серпня 2019 року Скуратівська сільська рада Малинського району Житомирської області наголосила на тому, що задоволення позову поставить під сумнів усе розпаювання КСП ім. Котовського. У списках на земельний та майновий пай ОСОБА_2 немає, а землі резерву та запасу потрібні громаді для учасників АТО та людей, які залишилися жити у селі.

У поясненні на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Посилається на те, що суб`єктне право на землю не є безумовним. Рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів приймають сільські ради, а за межами населених пунктів - районні державні адміністрації. Отже, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не приймало будь-яких рішень, а тому в жодний спосіб не порушило прав позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (мати позивача) (а.с.15).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (зміст частини першої ст.1220 ЦК України).

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нотаріусом позивачу (сину) 05 липня 2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вклад (а.с.23), а - 13 грудня 2018 року постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно (а.с.36).

Доводи апеляційної скарги відносно гарантування права власності на землю є частиною ст.14 Конституції України. Друге речення цієї конституційної норми передбачає, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами відповідно до закону, тобто набуття права власності на землю не є абсолютним, як помилково зазнається у апеляційній скарзі.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Скуратівське» є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського (с. Скурати Малинського району Житомирської області). Ідентифікаційний код юридичної особи 03745812.

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Як убачається із листа Малинської районної державної адміністрації від 30 березня 2018 року №04/09/486 державний акт на право колективної власності на землю виданий Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського 28 травня 1995 року ( НОМЕР_1 ) (а.с.37).

Із тексту листа Приватного (приватно-орендне) сільськогосподарського підприємства «Скуратівське» від 20 березня 2019 року слідує, що на день смерті матері позивача вона була членом КСП ім. Котовського та мала право на земельну частку (пай), але при формуванні списку була помилково пропущена (а.с.68).

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 18 липня 2018 року ОСОБА_2 (мати позивача) не включена до списку громадян, які побажали отримати державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на земельні частки (паї) із земель реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського, який є додатком до проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складення державних актів на право власності на земельні ділянки громадян із земель реформованого КСП ім. Котовського, яка розроблена у 2005 році. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_2 не оформлявся (а.с.39).

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на спростування тієї обставини, що мати позивача до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, виданого у 1995 році Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Котовського, включена не була.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верхового Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що за час свого життя мати із позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) не зверталася, оскільки їй не було відомо про порушення її прав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції встановив наявність передумов для набуття матір`ю позивача права на земельну ділянку (пай), оскільки раніше вона працювала в КСП ім. Котовського і залишилася членом даного підприємства.

Разом із тим, дії підприємства щодо невключення до списку громадян - членів КСП ім. Котовського, які мають право на земельний пай, сама мати позивача за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 (позивач) права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_2 (мати позивача), як спадкодавець, такого права за життя не набула.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що мати позивача до списку, який доданий до державного акта про право колективної власності на землю, включена не була, за час свого життя у встановленому законом порядку не порушувала питання про включення її до списку на право отримання та видачі сертифіката на право на земельну ділянку (пай) із земель колишнього КСП ім. Котовського, отже за життя спадкодавець не набула такого права на земельну частку (пай), а тому таке право не увійшло до складу спадщини після її смерті, отже, - не може перейти до позивача у порядку спадкування, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для задоволення позову. Із огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги додаткового правового обґрунтування не потребують.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції залишається без змін згідно зі ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 30 серпня 2019 року.