Справа № 308/9889/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 07 лютого 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 лютого 2019 року.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, 29 січня 2005 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції датської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-ФМ №082046 від 29 січня 2005 року та в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №32.

У даному шлюбі народилося двоє дітей: малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим видане свідоцтво про народження серії І-АП №014053 та в Книзі реєстрації народжень 16 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №637 та малолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про народження серії 1-ФМ №158702 та в книзі реєстрації народжень 11 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №12. Позивач вказує, на те, що постійні суперечки та непорозуміння призвели до того, що подружжя не здатне підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Позивач вказує, що на даний час спільного господарства сторони не ведуть подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, між сторонами припинені шлюбні стосунки, спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а шлюб існує формально. В позові вказано, що на сьогоднішній їх малолітні доньки проживають разом з відповідачем. Позивач стверджує, що спору щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна немає. Окрім того просить суд не надавати часу для примирення.

З огляду на викладене позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-ФМ №082046 від 29 січня 2005 року та в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №32.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. На адресу суду наддійщла заява від відповідача ОСОБА_2 в якій повідомила, що підтримує раніше подане нею клопотання про розгляд даної справи за її відсутності. Надання часу на примирення не потребує.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 січня 2005 року який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-ФМ №082046 від 29 січня 2005 року та в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №32.

Від даного шлюбу народилося двоє дітей: малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 про що відділом реєстрації актів цивільного стану Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим видане свідоцтво про народження серії І-АП №014053 та в Книзі реєстрації народжень 16 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №637 та малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області видано свідоцтво про народження серії 1-ФМ №158702 та в книзі реєстрації народжень 11 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №12.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюбні відносини між ними фактично припинені даний шлюб існує тільки формально.

Позивач вказує, що спору про місце проживання дітей не має, що не заперечується відповідачем.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач відповідно до змісту поданої заяви просив розглянути справу за її відсутності, часу на примирення просила не надави, суд вважає за можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 258, 265, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений, 29 січня 2005 року, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-ФМ №082046 від 29 січня 2005 року та в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №32 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5