Ухвала

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 522/17680/18

провадження № 61-21335ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні і виховані сина за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати йому у спілкуванні з їх сином ОСОБА_3 та його вихованні, визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини: систематичне цілодобове проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з батьком за місцем його проживання перший і третій тиждень кожного місяця без присутності відповідача.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожної суботи та неділі з 09:00 до 11:00 у присутності матері ОСОБА_1 . У дні народження та святкові дні зустрічі батька з дитиною за попередньою домовленістю батьків. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року залишено без змін.

24 листопада 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року, відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду міста Одеси, і відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами електронного поштового зв`язку клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року, посилаючись на те, що вона ніколи не перешкоджала зустрічам її сина ОСОБА_3 з його батьком ОСОБА_2 , а навпаки неодноразово пропонувала останньому відвідати сина. Вона належним чином виконувала оскаржуване рішення суду, однак позивач у встановлений цим рішенням час на зустрічі з сином не приходив. Після майже двох місяців очікування вона сама написала позивачу та поцікавилася чи збирається він з`являтися на зустрічі з сином. 23 листопада 2019 року ОСОБА_2 з компанією чужих людей з відеокамерами прийшов до місця її проживання. Позивач неодноразово погрожував відібрати в неї дитину в будь-який спосіб та розправитися з нею, тому вона злякалася і не відчинила двері. 24 листопада 2019 року він знову прийшов з компанією чужих людей, які вели себе ще більш наполегливо та агресивно, тому двері вона знову не відчинила. Після цього позивач з невідомими особами поїхали за адресою проживання її мами та продовжили протиправні дії, внаслідок яких в неї стався гіпертонічний криз. За цими фактами вона звернулася до правоохоронних органів. ОСОБА_2 знявся з реєстрації в Україні та виїхав на постійне місце проживання до Об`єднаних Арабських Еміратів , має громадянство Румунії, тому вона боїться, що він може викрасти в неї сина.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року, ОСОБА_1 не навела достатніх підстав та аргументів і не надала доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання рішення суду, зокрема документів про відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. Верховний Суд, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 , врахував дотримання балансу інтересів сторін та взяв до уваги, що 23 та 24 листопада 2019 року, коли позивач з`явився за адресою проживання заявника, - це дні (субота і неділя), встановлені рішенням суду для зустрічі ОСОБА_2 з сином. Крім того, аргументи щодо протиправності дій позивача та доводи заявника про те, що ОСОБА_2 може викрасти сина, не підтверджені належними доказами. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявником не наведено переконливого обґрунтування на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 січня 2019 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов