БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/140/19
Справа № 356/96/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Березанської міської ради Київської області, про зняття особи з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Березанської міської ради Київської області, про зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Разом з тим, за змістом ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також ч. 4 ст. 10 ЦПК України, стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Проаналізувавши подану позивачем заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Так, пунктами 2, 4, 8-9 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Разом з тим, всупереч вказаним положенням ЦПК України, позивачем при зверненні до суду вказані вимоги дотримані не були.

Так, за змістом ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Учасники справи як суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин наділені відповідною юридичною заінтересованістю, що визначає їх правовий статус при розгляді й вирішенні цивільної справи.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторони це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, які мають відповідну юридичну заінтересованість та наділені цивільною та цивільно-процесуальною право- і дієздатністю.

Ознакою сторін, яка відрізняє їх від інших суб'єктів цивільних процесуальних правовідносин, є, зокрема, поширення на них всіх правових наслідків та властивостей судового рішення.

При цьому, відповідачем є особа, предявлення вимог до якої становить зміст матеріально-правової заінтересованості позивача та яка, за субєктивним переконанням останнього, має бути притягнута до відповідальності за порушення, невизнання чи оспорювання його, позивача, прав та охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 53 ЦПК України, юридична заінтересованість третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, визначається тим, що судове рішення може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін, а відтак визначити наслідки взаємовідносин між ними і сторонами.

З наведеної норми ч. 1 ст. 53 ЦПК України також вбачається, що участь у процесі третіх осіб можлива лише на стороні позивача або відповідача та спрямована на те, щоб сприяти захисту прав відповідної сторони, на боці якої вона виступає, на недопущення для неї несприятливого рішення суду, оскільки останнє матиме для третьої особи преюдиціальне значення, а відтак, і своєчасно запобігти порушенню своїх прав, погіршенню свого правового становища.

За таких обставин, за своїм правовим статусом треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, перебувають поза межами спірного матеріального правовідношення, тому вони не можуть безпосередньо відповідати перед позивачем та до них не може бути предявлено позовних вимог.

Разом з тим, позивач при зверненні до суду з позовом про зняття особи з реєстрації місця проживання, позовні вимоги предявляє до третьої особи, як до неналежного субєкта цивільних процесуальних правовідносин.

Окрім того, за змістом ст.ст. 47, 48 ЦПК України, цивільною процесуальною право- та дієздатністю наділені виключно фізичні і юридичні особи.

Разом з тим, враховуючи відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», визначений позивачем в позовній заяві в якості третьої особи Центр надання адміністративних послуг Березанської міської ради Київської області не є юридичною особою, відтак, не може виступати самостійним учасником справи.

Крім того, подана до суду позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відтак, позивач має усунути вказані недоліки позовної заяви, а саме: визначити субєктний склад сторін у відповідності з вимогами ст.ст. 47, 48 ЦПК України; визначити зміст предявлених позовних вимог до відповідача як сторони спірного правовідношення; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, а також вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 174, 175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Березанської міської ради Київської області, про зняття особи з реєстрації місця проживання - залишити без руху, надавши позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. М. Лялик