Дата документу 23.12.2019 Справа № 2-388/10
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-388/10 Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Провадження №22-з/807/259/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кримської О.М., Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайронного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Луначарське в особі Луначарської сільської ради, Комунального підприємства «Бердянське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на об`єкт нерухомості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Луначарське в особі Луначарської сільської ради, КП «Бердянське районне бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на об`єкт нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай від 01 квітня 2009 року належить частка майна Колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря" (далі - КСП "Зоря") на суму 18 547,55 грн.На підставі вказаного майнового сертифіката йому виділено комплекс будівель корівника (корівник № 222). Згідно з висновком про вартість нерухомості, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІО", ринкова вартість комплексу приміщень корівника (корівник № 222, корівник № 463, молочний блок) за адресою: Запорізька обл АДРЕСА_1 , Бердянський р АДРЕСА_2 , с. Луначарське, вул. Дімітрова, буд. АДРЕСА_3 , з урахуванням зроблених припущень станом на 25 березня 2009 року без урахування ПДВ, складає 44 817 грн. Комісією з організації вирішення майнових питань і виділення майна в натурі колишнього КСП "Зоря" виділено йому в натурі комплекс будівель корівника № 222 і передано це майно за актом приймання-передачі.Сільською радою було винесено рішення про реєстрацію права власності на комплекс будівель і споруд корівника, але бюро технічної інвентаризації відмовляється реєструвати право власності та виготовляти будь-яку технічну документацію.Виконавчим комітетом Луначарської сільської ради йому було надано окрему поштову адресу для об`єкту.Наявність сумісної власності не дає йому можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися виділеним йому майном.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на цілий об`єкт нерухомості - комплекс будівель і споруд корівника (корівник № 222), який розташований за адресою: АДРЕСА_4 та зобов`язати Бюро технічної інвентаризації Бердянської райдержадміністрації зареєструвати за ним право власності на цілий об`єкт нерухомості, а саме вищевказаний комплекс будівель і споруд корівника.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на цілий об`єкт нерухомості (корівник) - будівлю літера "А", що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та зобов`язано Комунальне підприємство "Бердянське районне бюро технічної інвентаризації" здійснити реєстрацію прав власності на вищезазначену будівлю за ОСОБА_1

ОСОБА_2 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено. Закрито апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010т року у цій справі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_2 не відноситься до кола осіб, які відповідно до положень статті 292 ЦПК України 2004 року мають право на апеляційне оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року скасовано, а справу передано до апеляційного суду Запорізької області для продовження розгляду.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідач будь-яким чином не оспорює та не заперечує його права власності на спірне майно і спору між сторонами щодо нього не існує. Підставою для звернення до суду з цим позовом є відмова позивачу у реєстрації права власності на зазначену нерухомість органами БТІ, дії якого він не оскаржував. Позивачем не доведено фактів порушення відповідачем його права власності на спірне майно. Документи, які б засвідчували його право власності на майно позивач не втрачав, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Постановою Верховного суду від 02.10.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року залишено без змін.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Запорізького апеляційного суду заяву про роз`яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2017 року.

Заява обґрунтована тим, що зазначене рішення є не зовсім зрозумілим (неясним) в мотивувальній та резолютивній частинах не зазначено, яким чином були порушені права апелянта ( ОСОБА_2 ) на нерухоме майно (нежитлову будівлю) корівник з боку власника позивача ( ОСОБА_1 ). за захистом яких апелянт ОСОБА_2 звернувся до суду. У судовому рішенні від 27.04.2017 року апеляційний суд Запорізької області у мотивувальній частині зазначив: «Таким чином, колегією суддів встановлено, що позивачем не доведено фактів порушення відповідачем його права власності, і документів, які засвідчували його право власності на майно, позивач не втрачав, а тому підстави для задоволення позовних вимог останнього, пред`явлених до відповідача в порядку ст. 392 ЦК України, відсутні». Тобто, підставою для відмови у задоволенні позову, стало те, що апеляційний суд посилається на частину правових підстав та правового значення змісту ст. 392 ЦК України, які не були правовою підставою для подання позову. Апеляційний суд діяв упереджено до позивача, уникнувши доказів та аргументів з підстав яких було подано позов з боку позивача ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, просив роз`яснити рішення апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2017 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи заяви, колегія суддів прийшла до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до п. п. 13, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" при роз`ясненні рішення суд в ухвалі викладає більш повно і ясно частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду; суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення і не вправі вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду. Суд може лише змінивши форму викладення більш повно і ясно навести частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння. Суд при роз`ясненні судового рішення не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, чи змінювати його зміст. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Під час розгляду справи, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , скасував рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року та відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади с. Луначарське в особі Луначарської сільської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомості.

Рішення суду є доступним, зрозумілим, таким, що не припускає іншого тлумачення, рішенням вирішені всі позовні вимоги та всі питання, пов`язані із розглядом спору, в мотивувальній частині рішення чітко вказано, чому суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, повністю досліджені та наведені відповідні висновки в тому числі із вказаними заявником обставинами, а тому підстав для його роз`яснення суд не вбачає.

Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для роз`яснення рішення суду.

Мотивувальна та резолютивна частини судового рішення викладена чітко і зрозуміло, подвійного тлумачення не допускають.

Фактично по суті заяви вбачається, що заявник не погоджується з рішенням суду, що є підставою для оскарження судового рішення в касаційному порядку, а вибраний процесуальний шлях роз`яснення рішення в порядку ст. 271 ЦПК України, за вказаних обставин, не може бути реалізований, оскільки роз`яснення мотивів ухваленого рішення не передбачено законодавством.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 використав своє право на касаційне оскарження судового рішення.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року залишено без змін.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що відсутні підстави для роз`яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року.

Керуючись ст. 271, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2010 року за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Луначарське в особі Луначарської сільської ради, Комунального підприємства «Бердянське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на об`єкт нерухомості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна ухвала складена 24 грудня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач СуддяСуддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Кримська О.М.