Справа № 308/5660/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за Договором кредиту та договорами поруки,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 04 лютого 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 лютого 2019 року.
ЗОКС «Бескид» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за Договором кредиту та договорами поруки.
Позовну заяву мотивовано тим, що 19 вересня 2013 року між ЗОКС «Бескид» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №698-13 від 18 вересня 2013 року, відповідно до якого ЗОКС «Бескид» надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі на загальну суму 15 000,00 грн. із розрахунку 34% річних від суми залишку кредиту строком на 36 місяці до 18.09.2016 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом.
З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 698-13 від 18.09.2013 року за яким останні зобов'язувалися перед Позивачем солідарно відповідати за виконання свого обов'язку згідно умов кредитного договору. Відповідачі за вказаними договорами належним чином не виконали взяте на себе зобов'язання, і на вимогу сплатити заборгованість сторони не реагували.
За період з 18.09.2013 року по 22.05.2018 р. ОСОБА_1 сплатив всього суму 9 416,32 грн., з них: 7948,74 грн. - погашення процентів, 1467,58 грн. - погашення тіла кредиту.
09.10.2015 р. на адресу відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надіслано Листи-претензію №92 від 08.10.2015р. в яких просили звернутись до ЗОКС «Бескид» для оперативного вирішення ситуації по проблемам кредиту.
На адресу відповідачів було надіслано Досудові вимоги №53 від 08.12.2015р., №43 від 28.10.2016 р. та №14 від 16.03.2018 р. в яких вимагали сплатити заборгованість та попереджали, що в разі непогашення даної заборгованості буде подано позов до суду.
Враховуючи вищенаведене представник позивача просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість за договором кредиту в розмірі 27 263,72 грн. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 25 липня 2018 року в даній справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали направлено сторонам. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 29 жовтня 2018 року з метою справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду, повного зясування обставин справи, розгляд справи за позовом Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за Договором кредиту та договорами поруки постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» не з'явився, відповідно до клопотання надісланого на адресу суду просила про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відповідачами не подано відзив.
За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідачі не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2013 року між ЗОКС «Бескид» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №698-13 від 18 вересня 2013 року, відповідно до якого ЗОКС «Бескид» надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі на загальну суму 15 000,00 грн. із розрахунку 34% річних від суми залишку кредиту строком на 36 місяці до 18.09.2016 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом.
Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки № 698-13 від 18.09.2013 року за якими останні зобов'язувалися перед Позивачем солідарно відповідати за виконання свого обов'язку згідно умов кредитного договору. Відповідачі за вказаними договорами належним чином не виконали взяте на себе зобов'язання, і на вимогу сплатити заборгованість сторони не реагували.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. За правилами ст.5 Закону України «Про кредитні спілки» кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до п.1 ч.1ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п.3 ч.1ст.1 цього Закону фінансовий кредит це кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
Як визначено в ч.1ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч.1 ст.21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Частиною 4 статті 8 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що ліцензуванню підлягає діяльність кредитної спілки із залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.4 ст.8 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов'язковому ліцензуванню. На підставі ч.2 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
ЗОКС «Бескид» свої зобов'язання за Договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором. Факт отримання кредиту підтверджується видатковим касовим ордером № 2211 від 18.09.2013 року.
Як вбачається з розрахунку суми заборгованості до Кредитного договору №698-13 від 18 вересня 2013 року, доданого до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 за вказаним договором належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, оскільки за період з 18.09.2013 року по 22.05.2018 року сплатив всього суму в розмірі 9416,32 грн., з них: 7948,74 грн. - погасив проценти, 1467,58 грн. - погасив тіло кредиту.
За умовами Договору Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному розділом 3 цього Договору. Плата за користування кредитом (проценти) згідно п.3.1 Договору становить 34,0% річних. Відповідно до Графіку розрахунків визначеного в п.3.3 Договору, погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, здійснюється щомісячно 18 числа кожного місяця рівними частинами. Сума щомісячного платежу протягом 36 місяців становить 669,88 грн. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно пункту 3.6 не зупиняє нарахування процентів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
З наданих до позовної заяви матеріалів справи встановлено, що Позичальник взяті на себе зобов'язання щодо поверненню кредиту та сплати процентів за його користування належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що поручителі по даному кредиту так само не виконали взяті на себе зобовязання відповідно до ч.2 п.1ст.553 ЦК України за якою, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
09.10.2015 р. поручителям ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надіслано Листи-претензію №92 від 08.10.2015р. в просили звернутись до ЗОКС «Бескид» для оперативного вирішення ситуації по проблемам кредиту. До матеріалів справи надано завірену копію поштового повідомлення та конверту.
08.12.2015 року, 28.10.2016 року та 16.03.2018 року відповідачам було надіслано Досудові вимоги №53 від 08.12.2015 року, №43 від 28.10.2016 року та №14 від 16.03.2018 року в яких вимагали сплатити заборгованість та попереджали, що в разі непогашення даної заборгованості буде подано позов до суду
В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Щодо солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно зазначити таке.
За змістом пунктів 3.2 договорів поруки №698-13 від 18.09.2013 року поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника у повному обсязі, тобто повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків.
В той же час умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Відтак, підстав для стягнення солідарно з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суми заборгованості за кредитним договором не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки.
Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.
У справі, яка розглядається, встановлено, що кожен з поручителів (ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4Ю.) окремо поручились відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю.
Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.
Відповідні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 11.03.2015 у справі № 6-35цс15 та від 24.06.2015 у справі № 6-255цс15.
Враховуючи вищенаведене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відтак, у відповідності до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідачів належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. судового збору.
Відповідно до ст.223,280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.526,527,530,554,555,625,629,1054 ЦК України, ст.ст.12,76,223,258,259,260,280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за Договором кредиту та договорами поруки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6/67Б, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» сплачений судовий збір в рівних частинах по 440,50 грн. з кожного.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_6