Справа № 640/6217/19
УХВАЛА

"26" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Чередник В.Є.

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу 640/6217/19 (6/640/114/19) за поданням старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко Олександра Михайловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане подання, в якому старший державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина Марокко дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього постановою № № 640/13002/18 виданою 19.10.2018 про стягнення 112680,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження 57677569 з виконання постанови №640/13002/18 виданої 19.10.2018 про стягнення 112680,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Марокко.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 14.11.2018 винесено постанову про. відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що у боржника рухомого та нерухомого майна не виявлено.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник не з'являвся.

Боржник є громадянином Марокко та навчається у Харківському національному університеті будівництва та архітектури. Має тимчасове місце реєстраці АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення Ректора університету Шкодовського Ю.М. виклик боржнику на 12.03.2019 року було вручено особисто 11.03.2019 року о 14.21 годині.

Боржник з'явився на прийом державного виконавця та особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про що розписався у постанові особисто, однак на теперішній час ніяких дій по сплаті суми боргу не здійснює, ухиляється від виконання рішення суду, має намір залишити межі України.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, у зв'язку з чим державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Згідно положень ст.441 ЦПК України Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко О.М. не з'явився.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 22.08.2018 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 112 680 (сто дванадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість транспортного засобу - автомобілю марки «VW GOLF», VIN НОМЕР_2, державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_1 у сумі 112 680 (сто дванадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. (а.с.5).

Постанова набула чинності 04.09.2018 р.

На виконанні Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження 57677569 з виконання постанови №640/13002/18 виданої 19.10.2018 про стягнення 112680,00 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Марокко.

14.11.2018 р. старшим державним виконавцем Марченко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на виконання постанови №640/13002/18 виданої 19.10.2018 р. про стягнення з ОСОБА_2 112680, 00 грн (а.с.6).

Згідно листа - погодження прийому іноземного громадянина на навчання, громадянин Марокко ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнятий на 1 курс факультету архітектурного на 2017/2018 н.р. Харківського національного університету будівництва та архітектури (а.с.7).

07.12.2018 р. старшим державним виконавцем Марченко О.М. винесено постанову про арешт майна боржника, якою постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_2, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 112680 грн. (а.с.8).

21.12.2018 р. старшим державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, яким зобов'язано ОСОБА_2 з'явитись до виконавця 22.12.2018 11:30 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с.11).

26.12.2018 р. старшим державним виконавцем направлено на адресу ХНУБА вимогу державного виконавця, про надання копій документів боржника, повідомлення місця тимчасової реєстрації та зобов'язання боржника ОСОБА_2 з'явитись до Київського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області для надання пояснень та сплати суми боргу(а.с.10).

Згідно листа від 11.03.2019 р. за підписом ректора ХНУБА - Ю.М.Шкодовського, ОСОБА_2 навчається в Університеті на 2 курсі архітектурного факультету, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, кімната 218.Копія виклику передана ОСОБА_2 11.03.2019 р. о 14:21 та останній був проінформований про необхідність з'явитись за викликом (а.с.22).

Крім того, державному виконавцю були надані копії документів ОСОБА_2.

Боржник з'явився на прийом державного виконавця та особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить підпис на постанові, однак на теперішній час ніяких дій по сплаті суми боргу не здійснює, ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" :

іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні;

іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку;

іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

Порядок виконання рішень щодо іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб визначено статтею 77 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII), якою встановлено, що під час під час виконання рішень стосовно іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

У разі невиконання зазначеними в частині першій цієї статті особами рішень виконавець звертається до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону з поданням про заборону в'їзду в Україну чи видворення за межі України таких осіб відповідно до Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В листі Верховного Суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об"єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття "ухилення від виконання зобов"язань" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов"язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов"язок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об"єктивні обставини.

У зв"язку із вищевикладеним про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов"язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов"язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 12 ЦПК України щодо змагальності, наявність вини та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Статтею 33 Конституції України регламентовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права в'їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом. Виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.

За ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованою законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобіганню злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворішим заходом впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Для вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно до вказаних норм законів необхідними елементами є не тільки наявність у нього невиконаного зобов'язання, а також доведеність факту свідомого ухилення від виконання такого зобов'язання.

У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Наявність умислу (чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково) та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання рішень суду, що, зокрема, полягає в тому, що він, отримавши 12.09.2019 р. копію постанови про відкриття виконавчого провадження та будучи обізнаним про свій обов'язок по сплаті штрафу по теперішній час жодних дій по виконанню судового рішення не здійснив.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи доведеність в судовому засіданні факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду, та зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко Олександра Михайловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 124, 129 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.18, 28, 77 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст..12, 263, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко Олександра Михайловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина Марокко НОМЕР_3, у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина Марокко до виконання зобов'язань, покладених на нього постановою Київського районного суду м.Харкова від 22.08.2018 р. по справі 640/13002/18, про стягнення 112680, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018

Повне судове рішення складено 31.03.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.