ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2284/19 Справа № 201/4014/18 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства Теплоенерго Дніпровської міської ради

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Теплоенерго Дніпровської міської ради про визнання незаконним ненадання відповіді на звернення, визнання претензії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП Теплоенерго Дніпровської міської ради про визнання незаконним ненадання відповіді на звернення, визнання претензії та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 10.04.2013 року він уклав з відповідачем договір № 03155 про надання послуг централізованого опалення. В результаті неконтрольованої додаткової подачі води до системи опалення оператором котельні, що обслуговує будинок, в якому знаходиться його квартира, взимку в мороз -10 градусів через переповнення розширювального баку, що знаходиться на даху будинку, відбувся вилив гарячої води і обледеніння зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_1 з боку двору, що призвело до залиття його квартири, яка знаходиться на 4 поверсі вказаного будинку. Пошкодженими через це виявилися стеля, стіна та шпалери. З цього приводу він 20.02.2018 року звернувся до відповідача з актом-претензією з метою усунення вказаного виливу та відшкодування збитків, але на його звернення відповідач в передбачений законом триденний термін не відповів, чим фактично визнав зазначені в цьому акті обставини.

Вважав вказане неправомірним і порушуючим його права, як споживача надаваємих відповідачем послуг теплопостачання до його квартири. Мешканці будинку неодноразово подавали скарги керівництву відповідача, складали акт-претензію, який впродовж трьох робочих днів розглянутий не був і обґрунтовану письмову відмову про задоволення претензій не надано.

Вказаними діями і бездіяльністю позивачу завдана і моральна шкода, яку він оцінив в 15 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд: визнати відсутність своєчасної відповіді на своє звернення, акт-претензію до КП Теплоенерго Дніпровської міської ради порушенням вимог статті 18 Закону України Про житлово-комунальні послуги, пункту 39 Правил надання послуг централізованого опалення, подачі холодної гарячої води та водовідводу, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, пунктів 19, 24 договору про надання послуг централізованого опалення № 03121 від 15.04.2013 року і статей 4, 10, 27 Закону України Про захист прав споживачів; визнати відсутність на протязі трьох днів відповіді на акт-претензію позивача від 20.02.2018 року, що була зареєстрована відповідачем КП Теплоенерго Дніпровської міської ради 20.02.2018 року, фактом визнання відповідачем неякісного надання послуг теплопостачання, що призвели до залиття квартири мешкання позивача; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано відсутність своєчасної відповіді на звернення, акт-претензію ОСОБА_1 . до КП Теплоенерго Дніпровської міської ради порушенням вимог статті 18 Закону України Про житлово-комунальні послуги, пункту 39 Правил надання послуг централізованого опалення, подачі холодної гарячої води та водовідводу, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, пунктів 19, 24 договору про надання послуг централізованого опалення № 03121 від 15.04.2013 року і статей 4, 10, 27 Закону України Про захист прав споживачів.

Визнано відсутність на протязі трьох днів відповіді на акт-претензію позивача від 20.02.2018 року, що була зареєстрована відповідачем КП Теплоенерго Дніпровської міської ради 20.02.2018 року, фактом визнання відповідачем неякісного надання послуг теплопостачання, що призвели до залиття квартири позивача.

Стягнуто з КП Теплоенерго Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.

В задоволенні решти позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі КП Теплоенерго Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Рішення суду першої інстанції не відповідає указаним вимогам закону.

Судом першої інстанції установлено, що 10.04.2013 року між ОСОБА_1 та КП Теплоенерго Дніпровської міської ради укладено договір № 03155 про надання послуг централізованого опалення.

У лютому 2018 року в мороз -10 градусів, в результаті неконтрольованої додаткової подачі води до системи опалення оператором котельні, що обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира позивача, через переповнення розширювального баку, що знаходиться на даху будинку, відбувся вилив гарячої води і обледеніння зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_1 з боку двору, що призвело до залиття квартири в тому числі і позивача, яка знаходиться на 4 поверсі вказаного будинку. Пошкодженими через це в його квартирі виявилися стеля, стіна та шпалери. З цього приводу, позивач 20.02.2018 року звернувся до відповідача з актом-претензією з метою усунення вказаного виливу, ремонту системи теплопостачання та відшкодування збитків, але на його звернення відповідач в передбачений законом триденний термін не відповів, чим фактично визнав зазначені в цьому акті обставини.

Відповідно до пункту 14 укладеного договору, у разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати згідно із Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, який затверджено постановою № 151 Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року.

Пункти 19, 24 вказаного договору передбачають обов`язки відповідача в тому числі і стосовно своєчасного розгляду і відповіді на акт-претензію.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Однак, колегія суддів погодитися з такими висновками суду не може, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 35-38 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Правил), представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів.

За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта- претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Згідно пункту 39 Правил акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Пункт 48 Правил передбачає проведення перерахунків розміру плати за послугу з централізованого опалення в разі ненадання її або надання не в повному обсязі, зниження якості, крім випадків, коли надання послуги з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк, здійснюється відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 (Офіційний вісник України, 2010 р., № 12, ст. 574), після проведення нарахувань згідно з вимогами пунктів 40-47 цих Правил.

Крім того, відповідно до вимог п.п. 23,24 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води визначено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен зявитись на виклик споживача не пізніше двох робочих днів. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі не прибуття представника виконавця у визначений договором строк або необгрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі. Акт-претензія подаєьбся виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежівабо видає споживачеві обгрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Саме наведеними вище положеннями нормативних актів і регламентується порядок складення актів-претензій, встановлення фактів ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості послуг з централізованого опалення та порядок проведення перерахунків у разі наявності підстав для його здійснення.

Акт-претензія складається у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, а з змісту акту-претензії долученої позивачем не вбачається скарг заявників на будь-які відхилення в якості послуг що надаються, а вбачається скарга на залиття його квартири внаслідок обмерзання стіни будинку.

Наданий позивачем акт-претензія не мав підстав для його складання у визначеному позивачем порядку, оскільки посилань на відхилення у якості послуг акт не містить, а викладені в ньому обставини вказують на те, що позивач фактично скаржиться на залиття його квартири.

Доказів ненадання послуг або відхилення кількісних та якісних показників житлово-комунальної послуги з централізованого опалення позивачем не було надано.

Крім того, позивачем не надано доказів виклику представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, наслідки ненадання відповіді на акт-претензію, визначені пунктом 39 Правил надання послуг централізованого опалення, подачі холодної гарячої води та водовідводу та п.п. 23, 24 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, можуть застосовуватись виключно до тих актів-претензій, які складені у відповідності до вимог вказаних Правил та за своїм змістом відповідають тим завданням, для яких вони є передбаченими як Законом України Про житлово-комунальні послуги, так і зазначеними в цьому абзаці Правилами. Такими завданнями є встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг.

З огляду на зазначене, неможливо вважати складений позивачем акт-претензію щодо залиття його квартири внаслідок обмерзання стіни будинку, фактом ненадання послуг або надання їх не у повному обсязі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що даний акт був складений без участі представника виконавця послуг, спільної дати його складання не було погоджено між сторонами.

Також колегія суддів враховує, що позивачем до позовної заяви був доданий договір № 03155 від 10.04.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та КП Теплоенерго про надання послуг централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому позивач зазначений як член сім`ї власника квартири та за вказаною адресою є зареєстрованим.

Згідно відповіді на запит апеляційного суду, позивачем був наданий Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води № 03121 від 15.04.2013 року, саме укладений між ним ОСОБА_1 та КП Теплоенерго за адресою: АДРЕСА_3 , дана квартира належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМР № 617259, реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині визнання відсутності на протязі трьох днів відповіді на акт-претензію позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно ст. 18 Закону України Про звернення громадян громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Стаття 20 Закону України Про звернення громадян передбачає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Так, з матеріалів справи убачається, що позивач звернувся до відповідача з актом-претензією 20.02.2018 року, відповідь на його скаргу була надана 26.02.2018 року, тобто в передбачений законом строк, та направлена простим листом без повідомлення, оскільки Закон України Про звернення громадян не передбачає направлення відповідей на звернення рекомендованою поштою з повідомленням.

Що стосується рішення суду в частині стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак, всупереч викладених норм законодавства в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують завдання позивачу моральної шкоди.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі статті 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Теплоенерго Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року скасувати та постановити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства Теплоенерго Дніпровської міської ради про визнання незаконним ненадання відповіді на звернення, визнання претензії та стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко