Справа № 496/534/19
Провадження № 6/496/26/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області подання начальника Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року начальник Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на земельну ділянку боржника, право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, Нерубайської сільської ради, ОК «Садівничий кооператив «Надія», вул. 1 Лінія, ділянка № 11, площею 0,090 га., що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки за № ВКІ № 588637 від 02.04.2008 року. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що на примусовому виконанні у Біляївському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист по справі № 2-54/11 виданий 06.02.2012 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 406786,12 грн. У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду, на виклики державного виконавця не зявляється, про причини не виконання рішення суду не повідомляє, не надає державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особам, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, про кошти та майно, належні йому від інших осіб. Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, однак до теперішнього часу рішення суду не виконано, боржник жодного разу не намагався сплатити заборгованість або вчинити дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання рішення суду. Державним виконавцем встановлено, що боржнику належить земельна ділянка, площею 0,090 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, Нерубайської сільської ради, ОК «Садівничий кооператив «Надія», вул. 1 Лінія, ділянка № 11. Вказану земельну ділянку боржник придбав у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВКІ № 588637 від 02.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, але боржником не зареєстровано право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку, а саме не отримано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Згідно ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Начальник Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 до суду не зявився, заяви або клопотання від нього не надходили.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.04.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 52447810 з виконання виконавчого листа по справі № 2-54/11, виданого 19.12.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 406786,12 грн.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 078275, виданого на підставі рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району, Одеської області від 28.03.1995 року № 44 вбачається, що земельна ділянка, площею 0,090 га., яка розташована на території Нерубайської сільської ради та передана для індивідуального садівництва належить ОСОБА_4

Відповідно до іпотечного договору № PML-50/075/2008 від 02.04.2008 року за реєстровим № 1498 та договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року за реєстровим № 1492 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,090 га., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, Нерубайської сільської ради, ОК «Садівничий кооператив «Надія», вул. 1 Лінія, ділянка № 11.

Відповідно договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року за реєстровим № 1492 посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, боржник купив у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,090 га., в тому числі по угіддях: 0,090 га. - рілля, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, Нерубайської сільської ради, ОК «Садівничий кооператив «Надія», вул. 1 Лінія, ділянка № 11.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.10.2016 року та постанови опису і арешту майна від 29.03.2017 року на земельну ділянку накладено арешт.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник зареєстрував в установленому законом порядку земельну ділянку

Вказана земельна ділянка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 02.04.2008 року та була передана ЗАТ «ОТП Банк» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ML-50/075/2008 від 02.04.2008 року, укладеним між ЗАТ «Державний Ощадний банк України» та ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Як, зазначає у поданні головний державний виконавець, боржник добровільно не виконує рішення суду, а саме не надає достовірні відомості про свої доходи та майно, не зявляється на виклики, тощо. Але на вказану обставину, на яку посилається в поданні головним державним виконавецем не надано жодних доказів того, що боржник не виконує у добровільному порядку рішення суду. Крім того, головним державним виконавцем не надано доказів, щодо проведення виконавчих дій з приводу виявлення зареєстрованого на боржника рухомого майна, грошових коштів і цінностей, автотранспортні засоби.

Статтею 440 ЦПК України передбачено звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 1 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

У відповідності до ч. ч. 4 та 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України у справі за № 6-224цс16: Закон України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Враховуючи те, що земельна ділянка, на яку головний державний виконавець просить звернути стягнення, перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг України», суд вважає, що стягувач вправі звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено Законом України «Про іпотеку».

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 48, 50, 51, 53 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», ст. 440 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме надати дозвіл на звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,155 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Черевичне, вул. Новоселів, 2 та належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 2), для виконання рішення в межах заведеного виконавчого провадження № 49408164 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2019 року.

Суддя О.П. Галич