Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2019 Справа №607/12486/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицак Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №151 від 09.08.2007 року в сумі 16519,92 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих відсотків в розмірі 89791,07 гривень. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 09.08.2007 року між ОСОБА_3 та АТ «Ощадбанк» укладено кредитний договір №151, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 29500 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13% річних з терміном повернення до 09.08.2012 року. Відповідач скористалася кредитними коштами, однак належним чином не виконує зобовязання щодо повернення кредиту, в звязку з чим станом на 21.10.2016р. заборгованість за вказаним кредитним договором становить 16519,92 доларів США, а також за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків нарахована пеня в розмірі 89791,07 гривень. На письмову вимогу про погашення виниклої заборгованості відповідач добровільно кошти не повертає, тому позивач просить стягнути з відповідача в користь Банку зазначену суму боргу та понесені судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а також письмових поясненнях по справі зазначивши, що відповідач сплачуючи кошти після ухвалення рішення господарським судом перервала строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні, оскільки вважає, що після ухвалення 23 червня 2011 року господарським судом Тернопільської області рішення у справі №3/49/5022-647/2011 про звернення стягнення на предмет застави, що належить ПП «Ролікс Транс», яке є майновим поручителем за кредитним договором №151 від 09.08.2007 року, даний договір припинив свою дію. Крім того вважає, що позивач в суд звернувся по спливу строку позовної давності, оскільки ОСОБА_3 не вчинялося жодних дій на виконання договору, а рішення господарського суду виконувалося директором ПП «Ролікс Транс» ОСОБА_4, який вносив кошти на погашення кредиту через касу банку, що підтверджено судовою почеркознавчою експертизою.

Заслухавши пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд, вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

09.08.2007 року Відкрите Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 151, згідно умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_3 кредит в сумі 29500 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13% річних з терміном на 60 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 09 серпня 2012 року на споживчі цілі. Згідно п.1.6. кредитного договору, погашення Кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 491,67 доларів США не пізніше останнього робочого дня місяця починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення Кредиту здійснюється Позичальником не пізніше 09 серпня 2012 року. У п.1.4.1 Кредитного договору АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 погодили, що забезпеченням за її кредитними зобов'язаннями буде виступати застава транспортних засобів, надана ПМП «Ролікс», шляхом укладення з ним Договору застави транспортних засобів та Договору майнової поруки.

Договором майнової поруки №1 від 09.08.2007р. укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі заступника начальника філії - Тернопільського обласного управління ОСОБА_5 (далі Заставодержатель), та ОСОБА_6 малим підприємством "Ролікс" (правонаступником якого згідно статуту зареєстрованого 13.04.2009р. є ОСОБА_6 підприємство "Ролікс - Транс" ) в особі директора ОСОБА_7, який діяв на підставі статуту (далі Майновий поручитель), відповідно до якого Майновий поручитель Боржника, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з договору відновлювальної кредитної лінії, передає в заставу рухоме майно, а Заставодержатель приймає у заставу в порядку на умовах визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить Заставодавцю на праві власності.

09 серпня 2007р. між АТ «Ощадбанк» та заставодавцем ОСОБА_6 малим підприємством "Ролікс" в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №151 від 09.08.2007р. укладено договір застави транспортних засобів, який нотаріально посвідчено і зареєстровано за номером №88879 (далі договір застави), за п.1.1. якого Заставодавець як майновий поручитель ОСОБА_3, з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з Кредитного договору, передає в заставу, а Заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі, Предмет застави, що належить Заставодавцю на праві власності.

Відповідно до п.9.1 договору застави договір набуває чинності з моменту нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

Згідно ст. 553 ЦК поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За приписами ст.544 Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.3.2.2 Кредитного договору Сторони погодили, що в разі порушення ОСОБА_3 умов цього Договору АТ «Ощадбанк» має право достроково стягнути Кредит, суму нарахованих процентів та інших платежів, що підлягають сплаті.

ВАТ «Державний ощадний банк України» після проведених 07.06.2011 року змін до Статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502, перейменовано на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконувала свої зобовязання, щодо повернення кредиту у звязку з чим Банк неодноразово, зокрема 19.01.2010р., 26.07.2010р., 05.01.2011р. звертався до Позичальника та Заставодавця з письмовим повідомленням вимогами про усунення порушень та виконання порушених зобовязань перед Банком щодо сплати простроченого боргу. Зазначені вимоги були залишені Позичальником та Заставодавцем без відповіді та задоволення у звязку з чим Банк скористався правом задовольнити свої майнові вимоги шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Рішенням господарського суду Тернопільської області №3/49/5022-647/2011 від 23.06.2011року звернуто стягнення на предмет застави (рухоме майно), а саме: - сідловий тягач марки MAN 19.414 FLT, 2000 року випуску, колір жовтий, шасі (кузов, рама) №WMAT32ZZZYM296487, реєстраційний № НОМЕР_1, за договором застави транспортного засобу укладеного та нотаріально посвідченого 09 серпня 2007 року зареєстрованого за №8879, який належить Приватному підприємству "Ролікс-Транс" (правонаступнику ПМП "Ролікс") () вул. Гоголя, 5, м. Тернопіль в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №151 від 09 серпня 2007 року в розмірі 24941,66 дол. США, що в гривневому еквіваленті (згідно встановленого 04.05.2011р. курсу НБУ 100 дол. США=796,5300 грн.) становить 198 667,80 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 18 768,96 дол. США (у гривневому еквіваленті 149500,40 грн.); сума несплачених процентів за користування кредитом 4137,00 дол. США (у гривневому еквіваленті 32952,45 грн.); пеня за несвоєчасну сплату кредиту 1 447,60 дол. США (у гривневому еквіваленті 11530,57 грн.); пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 588,10 дол. США ( у гривневому еквіваленті 4684,39 грн.) на користь ПАТ "Державний ощадний банк України", вул. Госпітальна, 12г, м. Київ, в особі Філії Тернопільського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.11.2013 №3/49/5022-647/2011 встановлено, що ПП «Ролікс - Транс» як поручитель частково погашало заборгованість за кредитним договором №151 від 09.06.2007р., а тому за погодженням банку відстрочив виконання рішення господарського суду Тернопільської області №3/49/5022-647/2011 від 23.06.2011 року до 01.08.2014 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19.10.2016 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої заборгованість згідно наказу №3/49/5022-647/2011від 11.07.2011 Господарського суду Тернопільської області сплачено, чим виконано забезпечене заставою зобовязання. При цьому, підставою для закінчення виконавчого провадження зазначено п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент закінчення провадження, а саме, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 21.10.2016р. заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №151 від 09.08.2007 року, становить 16519,92 доларів США, а також за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків банком нарахована пеня в розмірі 89791,07 гривень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобовязання вважаються припиненими (Вказана позиція викладена у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.07.2016 року).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. 5. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що визначено ст. 257 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до вимог ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З наявних у матеріалах справи заяв на переказ готівки вбачається, що з 01.01.2012р. по 29.08.2014р. за кредитним договором №151 від 09.08.2007 року вносилася оплата заборгованості за період а саме: 29.02.2012р., 30.03.2012р., 23.11.2012р., 26.12.2012р., 31.01.2013р., 28.02.2013р. 29.03.2013р., 30.04.2013р., 31.05.2013р., 27.06.2013р., 31.07.2013р., 30.08.2013р., 30.09.2013р., 31.10.2013р., 29.11.2013р., 31.12.2013р., 31.01.2014р., 28.02.2014р., 30.04.2014р. 02.06.2014р., 27.06.2014р., 31.07.2014р., 29.08.2014р.

Відповідно до висновку експерта №1.1-2/18 від 13.04.2018 року складеного ТВ КНДІСЕ згідно ухвали суду, підписи від імені ОСОБА_3 у заявах на переказ готівки від 29.02.2012 № 6862702; від 30.03.2012 № 6862715; від 23.11.2012 № 1184508; від 26.12.2012 № 1244707; від 28.02.2013 № 13512838; від 29.03.2013 № 14061955, від 30.04.2013 № 14633854; від 31.05.2013 № 15161843; від 27.06.2013 № 15654007; від 31.07.2013 № 16267078; від 30.08.2013 № 16848553, від 30.09.2013 № 17396875; від 31.10.2013 № 17952930; від 29.11.2013 № 18519835, від 31.01.2014 № 19700925, виконані ОСОБА_4.

Відповідно до висновку експерта №1.1-328/18 від 20.11.2018 року складеного ТВ КНДІСЕ згідно ухвали суду, встановити ким, ОСОБА_4 або іншою особою виконані підписи від імені платника (ОСОБА_3Б.) в заявах на переказ готівки від 31.01.2013 № 12989656 та від 31.12.2013 №19164829 не видалося можливим. У звязку з ненаданням оригіналів заяв на переказ готівки: від 28.02.2014 № 20259842, від 30.04.2014 № 21472202, від 02.06. 2014 № 22100725, від №22663920, від 31.01.2014 № 23337329, від 29.08.2014 № 24031899, питання щодо виконавця в них підписів від імені платника (ОСОБА_3Б.) не вирішувалося.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що раніше він працював на посаді директора ПП «Ролікс-Транс», яке виступало майновим поручителем по кредитному договору ОСОБА_3 та ВАТ «Ощадбанк». Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2011 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 на користь ВАТ «Ощадбанк» було звернуто стягнення на належне їм заставне майно. Надалі він звертався і до суду і до стягувача з проханнями зробити відстрочку виконання вказаного рішення, натомість зобовязувався щомісячно вносити платежі по сплаті заборгованості за кредитним договором, що він і робив сплачуючи кошти в касі банку протягом 2012-2014р.р., ОСОБА_3 будь-яких коштів на рахунок банку не сплачувала.

Суд критично оцінює пояснення представника позивача про те, що оскільки після рішення господарського суду від 23.06.2011 року ОСОБА_3 сплачувала грошові кошти на погашення заборгованості по кредитному договору, то строк позовної давності нею перервався і не приймає їх до уваги, оскільки факт сплати ОСОБА_3 коштів на погашення кредиту спростовуються вищевказаними висновками почеркознавчих експертиз та поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що протягом 2012-2014р.р. заборгованість за кредитним договором погашав він.

Відмова позивача надати оригінали заяв на переказ готівки: від 28.02.2014 № 20259842, від 30.04.2014 № 21472202, від 02.06. 2014 № 22100725, від №22663920, від 31.01.2014 № 23337329, від 29.08.2014 № 24031899 для проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів, що призначена ухвалою суду у сукупності з іншими доказами вказує на те, що сплату по платіжних документах, на які зіслався позивач, як підставу переривання строку позовної давності, здійснювала не ОСОБА_3

Таким чином, суд вважає, що позивач перервав строк позовної давності достроково, звернувшись до суду із позовом до майнового поручителя і рішенням господарського суду змінено строки виконання зобовязань за кредитним договором.

З даним позовом позивач звернувся до суду 04 листопада 2016 року, тобто після спливу трьох річного строку звернення до суду, який був перерваний у 2011 році в звязку із винесенням рішення господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2011 року про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлюваної кредитної лінії № 151 від 09.08.2007 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Крім того, оскільки ухвала господарського суду Тернопільської області виконана в повному обсязі, та позивач не оскаржував дій відділу ДВС по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що позивачем не доведено, що у позивача існує заборгованість по кредиту, тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 256, 257, 258, 261, 264, 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 624, 1049,1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №151 від 09.08.2007 року в сумі 16519,92 дол. США відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 25 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_8