Справа № 195/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

29.01.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням суду стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2011 року і до повноліття кожної дочки окремо.

На підставі вказаного вище судового рішення, Томаківський районний суд Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_2В.(відповідача), 10.04.2012 року видав виконавчий лист № 2/442/14/12.

Відповідач звернула до виконання виконавчий лист, шляхом подання

відповідної заяви до відділу державної виконавчої служби, на підставі якої було відкрито виконавче провадження та з нього стягуються аліменти.

У відповідності до розрахунку заборгованості з аліментів від 15.08.2018 року за вих. № 13.43-29/4118, наданої головним державним виконавцем Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, його заборгованість за аліментами станом на 01.08.2018 року становить 59 264 грн. 26 коп.

З 2011 року він проживав, а з 17.06.2015 року він уклав шлюб та проживає з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Поставець) ОСОБА_6, від якої він має дітей: дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно з часу укладення шлюбу вони всі проживають однією сімєю.

На утримання дружини, яка знаходиться в декретній відпустці, та дітей він також витрачає кошти з усіх можливих видів свого заробітку (доходу).

Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з нього на користь відповідачки, становить значну частину його заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Його дохід не має стабільного характеру оскільки в їхньому населеному пункті та в районі немає жодного підприємства, на яке можна влаштуватися на офіційну роботу, тому він вимушений працювати по найму.

На теперішній час він, його сім'я, та його рідні знаходяться у вкрай складному матеріальному становищі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позивач зазначає, що його матеріальний та сімейний стан на даний час не дає можливості сплатити заборгованість по аліментам в повному розмірі і він не має можливості влаштуватись на роботу із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своєї сімї та рідних. Як наслідок він не має постійного стабільного заробітку чи будь-якого іншого доходу, витрачає кошти для оплати додаткових витрат на утримання дітей, а тому не має можливості сплатити заборгованість саме в такому розмірі в якому вона нарахована.

Крім того, повідомляє суд про те, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості з аліментів, вважає, що нарахована сума по заборгованості має бути зменшена, з урахуванням зазначених обставин щодо його сімейного стану та матеріального положення і станом на 01.08.2018 року становити 20 000 грн. 26 коп.

Як вбачається з матеріалів справи він має двох малолітніх дітей, відповідно розмір заборгованості аліментів має бути визначений з урахуванням утримання ним всіх дітей.

Відповідно до положень ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджено періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, та суду пояснила, що позивач свідомо ухилявся від виконання обов'язку по утриманню їх спільних дітей, навіть не сплачував мінімальну суму аліментів присуджених за рішенням суду.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час, місце та дату розгляду справи.

Свідок заявлений зі сторони відповідача.

Свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, суду пояснила, що ОСОБА_1, який є позивачем у даній справі, на даний час проживає з її колишньою невісткою. Їй відомо, що ОСОБА_1 продав свою квартиру, спільним дітям з ОСОБА_2 не допомагає. Свідок пояснила, що нинішня дружина позивача ОСОБА_6 відносно своїх двох дітей позбавлена батьківських прав, опікуном призначена свідок ОСОБА_9, з неї також стягуються аліменти на утримання цих дітей, на користь опікуна, тобто на її користь, так як діти проживають з нею, а у її колишньої невістки з ОСОБА_1 народилися двоє спільних дітей. ОСОБА_10 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання своїх дітей як і її чоловік ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання своїх дітей. Свідок вважає, що позивач має можливість сплачувати аліменти, оскільки він зі своєю дружиною взяли в оренду магазин, у них є два автомобіля, один з яких їм подарували, а також він працює у фермерському господарстві.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши позивача та відповідача, пояснення свідка, суд вважає, що у задоволенні даного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2012 р. з ОСОБА_1, який є позивачем у даній справі, на користь ОСОБА_2, яка є відповідачем у даній справі, аліменти на утримання неповнолітніх дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2011 року і до повноліття кожної дочки окремо ( а.с.7-8).

На підставі вказаного вище судового рішення, Томаківським районним судом Дніпропетровської області 10.04.2012 року видано виконавчий лист № 2/442/14/12, який відповідачем було звернуто до виконання до відділу державної виконавчої служби, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та з нього стягуються аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості № 89 ( а.с.9).

У відповідності до розрахунків заборгованості по аліментах по вищевказаному виконавчому листу заборгованість станом на 01.03.2018 р. складає в сумі 51038, 21 грн. (а.с. 9), станом на 01.08.2018 р. становить 59264,26 грн. (а.с.9 на зворотній стороні) .

17.06.2015 року позивач уклав шлюб та проживає з ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - Поставець) ОСОБА_6, від якої він має дітей: дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно з часу укладення шлюбу вони всі проживають однією сімєю.

На підтвердження обставин, на які посилається позивач, до позову долучені: свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 309849 ( а.с.10), свідоцтво про народження ОСОБА_7 серії 1-КИ № 387464 ( а.с.11), свідоцтво про народження ОСОБА_8 серії 1-КИ № 495779 ( а.с. 12), довідка про склад сімї та позивача характеристикою наданими Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 14.08.2018 року за вих. №№ 742, 743 ( а.с.13-14).

Відповідно до ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України(даліСК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 194 Сімейного кодексу Українизаборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченомуст. 199 СК України- до досягнення нею двадцяти трьох років.

У відповідності до ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Статтею 197 СК України врегульовано питання щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Так, зі змісту ч. 2ст. 197 СК України вбачається, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов'язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що відповідачем у своєму позові не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано суду відповідних доказів, які б могли слугувати достатньою підставою для зменшення позивачу заборгованості за аліментами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачу було достеменно відомо, що рішенням Томаківського районного суду від 04.01.2012 року з нього були стягнуті аліменти на користь двох його неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу на кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте в протиріч навіть цього, відповідно до вищевказаних розрахунків, позивачем аліменти сплачувались не регулярно та не в повному обсязі, а саме: у 2016 році 200 грн., у 2017 році 100 грн., у 2018 році (з 01.01.2018 по 01.08.2018 р.) - 0 грн., тобто не здійснено жодного платежу. Несвоєчасне ознайомлення позивача з наявною заборгованістю зі сплати аліментів не може ставитись в залежність від належного матеріального забезпечення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, а батько є працездатною особою та має можливість надавати відповідну матеріальну допомогу у розмірах, встановлених законом.

Отже, зазначене не може розцінюватись судом як обставина, що має істотне значення.

Не є обставинами, що мають істотне значення, наявність на утриманні позивача малолітніх дітей, те, що його дружина не працює, яка знаходиться в декретній відпустці, оскільки враховуючи ці обставини позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про зменшення саме розміру аліментів.

При цьому, посилання позивача на те, що він не має постійного стабільного заробітку чи будь-якого іншого доходу у даному випадку є безпідставними, оскільки така обставина не звільняє батька від обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі достатньому для їх повноцінного харчування, фізичного і духовного розвитку, забезпечення необхідними речами повсякденного вжитку, а тому не може бути підставою і для повного або часткового звільнення платника від сплати заборгованості за аліментами.

За змістом статей12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (с.Весела Федорівка, вул. Кузнецова, 13 Томаківського району Дніпропетровської області) до ОСОБА_2 (смт.Томаківка, пров.Горний, 6 Томаківського району Дніпропетровської області), третя особа без самостійних вимог: Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08.02.2019 року.

Суддя: ОСОБА_11