Справа № 610/3565/18
Провадження № 2/610/95/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 610/3565/18 (пр. № 2/610/95/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, у якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №25, розташованим по вул. Ветеринарній у сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником зазначеного житлового будинку. Відповідач зареєстрована у цьому будинку, однак фактично не проживає у ньому з 28.03.2017 року. Реєстрація відповідача у будинку створює перешкоди в оформленні субсидії з оплати житлово-комунальних послуг, порушує його права власника.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду від неї надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 25, розташованого по вул.Ветеринарній у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.03.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2015 року (а.с. 7-10).

Відповідач ОСОБА_2 колишня дружина позивача ОСОБА_1 З 17.04.2015 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року, що набрало законної сили 03.10.2017 року (а.с. 11).

Згідно довідки про склад сімї від 26.09.2018 року та відповіді виконавчого комітету Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 13.12.2018 року на запит суду, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованому по вул.Ветеринарній у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області (а.с. 12, 16).

З акту обстеження від 26.09.2018 року, складеного депутатом Андріївської селищної ради Харківської області, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 28.03.2017 року не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованому по вул.Ветеринарній у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім'ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що відповідач була членом сім'ї позивача, шлюб між ними розірвано у 2017 році. Відповідач у належному позивачу на праві приватної власності будинку не проживає з березня 2017 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач у зазначеному будинку не проживає понад встановлені строки, протягом яких зберігається право користування житлом, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 704,80 гривень судового збору (а.с. 1).

За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 352,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (704,80 х 0,5 = 352,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 22.07.1974р.н., такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №25, розташованим по вул. Ветеринарній у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) витрат зі сплати судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви за квитанцією № 0.0..1 від 29.11.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: 64220, Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул. Ветеринарна, буд. 25, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: 64220, Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул. Ветеринарна, буд. 25, рнокпп НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя В.М. Тімонова