Постанова

Іменем України

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 757/40833/17-ц

провадження № 61-36540св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління будівлями та спорудами»,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління будівлями та спорудами» (далі - ТОВ «УБС», Товариство) про відшкодування збитків,посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . На підставі договорів про надання послуг від 08 листопада 2013 року № 136/ОП та № 136/ДП відповідач здійснює обслуговування та утримання вказаного будинку і прибудинкової території. В період з 01 по 02 листопада 2016 року відбулося аварійне залиття належної їй квартири фекальними водами. У відповідь на її запит ТОВ «УБС» повідомило, що під час експлуатації стоякової побутової каналізації між 6-м та 7-м поверхами 8-ї секції будинку відбулося забиття каналізації невідомими речами, внаслідок чого стічні фекалії потрапили до її житла. Вважає, що пошкодження належного їй майна відбулося через несвоєчасне реагування працівників Товариства на повідомлення про аварію та тривалої ліквідації її наслідків. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь 220 746,35 грн на відшкодування збитків, завданих залиттям квартири.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року у складі судді Писанець В. А. позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «УБС» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 220 746,35 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що на виконання умов договорів про надання послуг позивач надала відповідачу комплект ключів від вхідних дверей належної їй квартири, зокрема задля запобігання або ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання. Однак Товариство не вжило своєчасних заходів щодо усунення наслідків забиття каналізації, у зв`язку з чим позивачу була спричинена майнова шкода.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «УБС» задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача збитки лише з тих підстав, що ТОВ «УБС» не вжило своєчасних заходів для з`ясування питання про причини залиття квартири, не встановило винних осіб, усунулося від належного розслідування аварії. Разом з тим відповідач очистив стояк в той самий день, коли отримав від позивача повідомлення про витік фекальних вод, після чого склав дефектний акт, в якому зазначив причини забиття внутрішньої каналізації (злиття мешканцями будинку в унітаз не призначених для цього предметів) та зафіксував обсяг пошкодженого майна позивача. За наведених обставин відсутні підстави для покладення на Товариство обов`язку з відшкодування збитків.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

У червні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що пошкодження належного позивачу майна відбулося через несвоєчасне реагування Товариства як надавача послуг з утримання будинку на повідомлення про аварію та тривалої ліквідації її наслідків, тобто через неналежне виконання договірних зобов`язань. Апеляційний суд не дав належної оцінки обставинам справи та безпідставно переоцінив докази.

У липні 2018 року ТОВ «УБС»подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, посилаючись на те, що наведені у скарзі доводи були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який перевірив їх та спростував відповідними висновками. Безпосередньою причиною заподіяння позивачу збитків було залиття квартири внаслідок викидання мешканцями вище розташованих квартир сторонніх предметів у систему каналізації. У Товариства не було об`єктивних підстав вважати, що аварія сталася у квартирі позивача, що виключало здійснення несанкціонованого доступу до житла.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Печерського районного суду міста Києва.

16 липня 2018 року справа № 757/40833/17-ц надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

08 листопада 2013 року між ТОВ «УБС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 136/ОП (далі - Договір № 136/ОП), за умовами якого виконавець зобов`язався: утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів щодо запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки (пункт 3.1.2); розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних та якісних показників (пункт 3.1.8); надавати споживачеві необхідну інформацію в установленому законодавством порядку про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг (пункт 3.1.9).

Згідно з пунктом 2.1 Договору № 136/ОП його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором.

Перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території визначений у додатку № 1 до Договору № 136/ОП, до яких відноситься, зокрема технічне обслуговування та ліквідація аварій внутрішньо-будинкових систем, в тому числі зливної каналізації.

Згідно з пунктом 4.1.2 Договору № 136/ОП виконавець має право доступу у квартиру для запобігання або ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічного і профілактичного огляду, проведення повірки засобів обліку тощо; здійснювати несанкціонований доступ до квартири відповідно до порядку, встановленого статтею 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 6.2 Договору № 136/ОП передбачено, що виконавець несе відповідальність згідно із законом за: неналежне надання або ненадання послуг з утримання будинку, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров`ю, шляхом відшкодування збитків (пункт 6.2.1); порушення зобов`язань, визначених цим договором (пункт 6.2.4).

08 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір про надання додаткових послуг з утримання будинку, прибудинкової території № 136/ДП, за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням споживача надавати за плату послуги, перелік яких визначено у додатку № 1 до цього договору, зокрема щодо організації та забезпечення охорони; цілодобової підтримки служби адміністраторів-консьєржів.

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «УБС» із заявою, в якій зазначила про те, що 02 листопада 2016 року сталася аварія (прорив каналізації), внаслідок якої у належній їй квартирі були пошкодженні підлога, стіни, плінтуси, сантехніка, двері, меблі та залишки будівельних матеріалів. Тому ОСОБА_1 просила провести відповідну експертизу, знайти винних осіб, а також відшкодувати завдані їй збитки та моральну шкоду.

02 листопада 2016 року комісією ТОВ «УБС» було складено дефектний акт, яким встановлено, що під час експлуатації стоякової побутової каналізації між 6-м та 7-м поверхами 8-ї секції вищевказаного будинку відбувся затор каналізації невідомими речами, внаслідок чого стічні фекалії потрапили до ванної, коридору та кімнат належної позивачу квартири. У зв`язку із залиттям пошкоджено: диван, телевізор «Тошиба», паркет у 2-х кімнатах, міжкімнатні двері з лиштвами (кількість - 5 одиниць), плінтус по всьому периметру, шпалери та пофарбовані стіни. Аварійна ситуація склалася в результаті того, що мешканці вище розташованих квартир викидали в побутову каналізацію сторонні речі, які для цього не призначені.

Згідно з висновком експертного дослідження від 30 грудня 2016 року № 16-09, складеним експертом Виробничої фірми «НАУКТЕХПРОЕКТ» ОСОБА_3 , вартість ремонтно-будівельних робіт з ремонту належної позивачу квартири становить 220 746,35 грн.

Як на підставу покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування збитків ОСОБА_1 посилалася на те, що Товариство отримало повідомлення про залиття квартири фекальними водами ще 01 листопада 2016 року, мало доступ до ключів від вхідних дверей, у зв`язку з чим на виконання умов договору про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території повинно було здійснити несанкціонований вхід до квартири та ліквідувати наслідки аварії відразу після її виявлення, але такі дії вчинило лише 02 листопада 2016 року.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), передбачено, що споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Споживач зобов`язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця (виробника) у порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Згідно зі статтею 21 Закону № 1875-ІV виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та (або) законодавством. Виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни.

Порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показань засобів обліку врегульований у статті 17 Закону № 1875-ІV, що передбачає обов`язок споживача забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця (виробника) для ліквідації аварій, для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання. Якщо споживач відсутній і при цьому немає можливості встановити зв`язок з ним з метою його інформування про необхідність негайного прибуття до приміщення або він відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця (виробника) і при цьому є об`єктивні підстави вважати, що аварія, неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ). Представник виконавця (виробника) попереджає споживача, який присутній, але відмовляється допустити до житла та іншого володіння, про здійснення несанкціонованого доступу.

Пунктом 2.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господаврства від 17 травня 2005 року № 76, чинних на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об`єднані диспетчерські служби (далі - ОДС) або районні диспетчерські служби, які ведуть журнали обліку заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. ОДС виконує роботи за заявками населення, які приймаються безпосередньо від мешканців за телефоном, через переговорні пристрої. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 11.4.1 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 липня 1995 року № 30, строки усунення несправностей у системах внутрішньої каналізації встановлені такі: аварійні витоки на підлогу з причини засмічення стояків або випусків - негайно; засмічення каналізації, несправності фекальних і дренажних насосів - одна доба; розгерметизація стиків, що призводить до витоків і появи неприємних запахів, - до 3 діб; засмічення вентиляційних стояків - до 3 діб після повідомлення або виявлення під час огляду.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції (далі - ЦПК України 2004 року), частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що Товариство отримало повідомлення позивача, в якому зазначалося про залиття належної їй квартири фекальними водами 02 листопада 2016 року, та в цей же день очистило стояк каналізаційної труби, а також те, що витік цих стоків не був пов`язаний з несправностями і ушкодженнями інженерного обладнання, суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та відмовив у задоволенні позову.

При цьому суд правильно виходив з того, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах деліктних зобов`язань, оскільки ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог посилалася на порушення ТОВ «УБС» договірних зобов`язань. За таких обставин саме на позивача покладається обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди.

Доводи касаційної скарги про те, що пошкодження належного позивачу майна відбулося через несвоєчасне реагування Товариства як надавача послуг з утримання будинку на повідомлення про аварію та тривалої ліквідації її наслідків, тобто через неналежне виконання договірних зобов`язань, не заслуговують на увагу. У відповідача не було об`єктивних підстав вважати, що у квартирі позивача відбулася аварія, оскільки факт її залиття фекальними водами був установлений 02 листопада 2016 року Засмічення стояка каналізаційної труби не спричинило унеможливлення надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, у зв`язку з чим у відповідача не було законних підстав для здійснення несанкціонованого доступу до житла позивача.

Аргументи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не дав належної оцінки обставинам справи та безпідставно переоцінив докази, зокрема щодо факту залиття квартири 01 листопада 2016 року, є неспроможними. Із змісту рішення місцевого суду вбачається, що такий факт ним не встановлювався. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінкузгідно зі статтями 76-78, 81, 89, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов