Номер провадження: 22-ц/813/5957/19
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ,

переглянувши справу №520/21069/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року у складі судді Гниличенко М.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 26 грудня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що він та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2017 року в справі №520/10539/16 стягнуто з нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей на кожного по Ѕ частці від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року до досягнення кожним з дітей повноліття. На час звернення до суду з позовом заборгованості зі сплати аліментів немає. Позивач зазначив, що син ОСОБА_7 з серпня 2018 року постійно проживає з ним, проте відповідач ОСОБА_3 відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджених рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2017 року на утримання сина ОСОБА_5 ; стягнути з ОСОБА_3 на його користь на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку доходу, але не менше Ѕ частки від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути судові витрати (а.с.1-3).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.12-13).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши, що за наявності заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2017 року в справі №520/10539/16-ц, ОСОБА_1 не надавав матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, що мало наслідком звернення до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів. Наразі стягнення аліментів на утримання сина припинено постановою державного виконавця від 27 листопада 2018 року ВП №53913542 про повернення виконавчого документа стягувачу за письмовою заявою, що вказує на те, що права ОСОБА_1 не порушуються. ОСОБА_3 не заперечує, що з серпня ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_8 проживає з батьком в іншому місті, та вважає, що з огляду на дані обставини, відмову стягувача від отримання аліментів після того, як дитина почала проживати з батьком, з якого стягнуто аліменти, у ОСОБА_1 відсутнє право на звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів. Сімейним кодексом України не передбачено звільнення від сплати аліментів на утримання дитини з наведених ОСОБА_1 підстав. Прийняття судом рішення про стягнення аліментів з неї на користь ОСОБА_1 є крайньою мірою, що повинна застосовуватися лише у випадку відсутності домовленості між батьками щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину з урахуванням всіх необхідних для такого рішення обставин. ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження її ухилення від обов`язку утримувати сина, наявності спору між сторонами щодо спільного виховання та піклування сина, звернення з пропозицією укласти договір про сплату аліментів тощо (а.с.68-75).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року позов задоволено частково; припинено з 26 грудня 2018 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , 2007 року народження, у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 лютого 2017 року в справі №520/10539/16; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 грудня 2018 року до повноліття сина ОСОБА_8 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в решті вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. (а.с.97-101).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.108-115).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у неправильності застосування положень статті 273 ЦПК України, у регулюванні спірних відносин статтею 188 СК України, у не передбаченні сімейним законодавством звільнення від сплати аліментів з наведених позивачем підстав, у недоведеності відсутності домовленості між батьками щодо утримання сина на період проживання дитини з батьком, у передчасності висновку суду про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина та про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання сина з огляду на наявність між батьками спору щодо постійного місяця проживання сина тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги, обґрунтовує підтриманням викладених в позові обставин (а.с.159-161).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги залишення без змін рішення суду в частині вимог про звільнення від сплати аліментів та скасування рішення суду в частині стягнення аліментів з ухваленням в цій частині нового рішення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_9 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9лютого 2017 року в справі №520/10539/16-ц, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року до повноліття сина; на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року до повноліття дочки (а.с.47-48).

Постановою ВП №53913642 від 22 листопада 2018 року державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анісімовою А.В. скасовано заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа №520/10539/16-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 16 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі Ѕ частки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття; виключено відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників (а.с.7).

Постановою ВП №53913642 від 27 листопада 2018 року державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анісімовою А.В. повернуто стягувачу за заявою від 26 листопада 2018 року №13761 виконавчий лист №520/10539/16-ц, виданий Київським районним судом м. Одеси 16 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі Ѕ частки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.50).

За інформацією Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси від 8 квітня 2019 року №14649 відповідно до заяви стягувача від 26 листопада 2018 року №13761 виконавчий документ про стягнення на користь ОСОБА_3 аліментів повернуто стягувачу відповідно до постанови ВП №53913642 від 27 листопада 2018 року, заборгованість по стягненню аліментів у боржника ОСОБА_1 відсутня (а.с.49, 51).

ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_11 є особами, взятими з 16 серпня 2018 року по місту Миколаєву на облік внутрішньо-переміщених осіб, як такі, що мали постійне місце проживання в м. Донецьку (а.с.8, 9).

ОСОБА_3 , дитина ОСОБА_9 є особами, взятими з 16 березня 2017 року по місту Одесі на облік внутрішньо-переміщених осіб, як такі, що мали постійне місце проживання в м. Донецьку (а.с.66, 67).

З серпня 2018 року ОСОБА_7 , 2007 року народження, зареєстрований та проживає з батьком ОСОБА_1 у м. Миколаєві у житлі дружини ОСОБА_1 ОСОБА_12 (а.с.5).

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться на розгляді справа №520/12020/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини сина ОСОБА_5 , 2007 року народження (а.с.55-65).

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 подано позов про звільнення від сплати аліментів на утримання сина, про стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання сина.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , 2007 року народження, ОСОБА_6 , 2010 року народження.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2015 року в справі №520/13555/15-ц.

1 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей сина ОСОБА_8 , дочки ОСОБА_13 , рішення Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів ухвалено 9 лютого 2017 року в справі №520/10539/16 (рішення суду ухвалено в порядку заочного розгляду справи). Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей було звернуто до примусового виконання, державним виконавцем розраховано заборгованість, яку станом на 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 погашено.

З серпня 2018 року син ОСОБА_7 , 2007 року народження, проживає з батьком в м. Одесі; дочка ОСОБА_13 , 2014 року народження, проживає з матір`ю в м. Одесі. Дані обставини підтверджені доказами та не заперечуються сторонами.

На час звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, діти проживали з матір`ю, що також підтверджено доказами та не заперечується сторонами.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 за її заявою державним виконавцем повернуто виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання сина.

Відповідно до положень частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінилися обставини, що впливають, зокрема, на їх припинення, сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати звільнення від них.

З серпня 2018 року дитина ОСОБА_7 , 2007 року народження, проживає з батьком ОСОБА_1 , з якого стягнуто на користь матері дитини ОСОБА_3 аліменти на його ОСОБА_8 утримання.

Таким чином, у серпні 2018 року настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і ці обставини впливають на припинення ОСОБА_1 сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина та, відповідно, надають ОСОБА_1 право вимагати звільнення від них.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині припинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина.

Питання про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в порядку статті 197 СК України не вирішувалось, посилання скаржника на дану норму права безпідставні.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на його користь з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8 , 2007 року народження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Наразі чинним є судове рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , 2007 року народження, та дочки ОСОБА_6 , 2014 року народження. На час звернення у вересні 2016 року до суду та ухвалення 9 лютого 2017 року рішення і потому діти обоє проживали з матір`ю, син ОСОБА_8 фактично проживає з батьком лише з серпня 2018 року.

Проте проживання сина з батьком не є безумовною підставою для стягнення з матері на користь батька аліментів на утримання сина за наявності судового рішення про стягнення з батька на користь матері аліментів на утримання цього ж сина, так як наразі є невирішеним спір між батьками дитини щодо визначення місця проживання дитини сина ОСОБА_8 .

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_14 Всеволодовича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів залишити без змін.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова