КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

Головуючий у суді першої інстанції: Лісовенко П.І.

Справа № 380/1559/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/797/2019

23 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року позов було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, 08 грудня 2018 року, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги було відмовлено. Залишено апеляційну скаргу ОСОБА_2 без руху та надано строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі, а саме сплати судового збору в розмірі 9 135,00 грн. Роз'яснено апелянту право на звернення з клопотанням про розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Копія ухвали Київського апеляційного суду була отримана апелянтом 05 січня 2019 року, про що свідчить відмітка на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення.

14 січня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду ОСОБА_2 було направлено клопотання про зменшення розміру судового збору та продовження строку на усунення недоліків вказаних в ухвалі Київського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року.

В обґрунтування заявлено клопотання апелянт посилалась на положення ст.8 Закону України «Про судовий збір», вказувала що їй на праві власності належить лише 1/4 частина квартири в якій вона проживає разом з матір'ю за якою здійснює постійний догляд, не є фізичною особою - підприємцем, засновником чи власником будь-якої юридичної особи та немає іншого цінного рухомого або нерухомого майна.

Наполягала на обтяжливості розміру судового збору який їй необхідно сплатити, оскільки будь-якого додаткового прибутку для забезпечення достатнього рівня існування після його сплати вона не має.

Просила задовольнити її клопотання, зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 1 000,00 грн. та на цій підставі продовжити їй строк для усунення недоліків.

Згідно із ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не довше більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

За таких обставин, основною умовою для відстрочення, розстрочення, або зменшення розміру судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує особу звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку або зменшення розміру судового збору.

У п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674 - VІ та статті 88 ЦПК (в редакції 2004 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в редакції 2004 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст.5 ЦПК України)

Частиною 2 ст.12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Надані апелянтом докази на підтвердження скрутного матеріального становища та обтяжливості розміру судового збору не є достатніми для задоволення її клопотання про зменшення розміру судового збору.

Як наголошувалось в ухвалі Київського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року належним і допустимим доказом фінансової неспроможності апелянта є наявність статусу безробітної з підтвердженням факту перебування на обліку у центрі зайнятості. Будь-яких документів на підтвердження цих обставин апелянтом не надано.

Посилаючи на здійснення догляду за власною матір'ю, як на підставу для зменшення суму судового збору, апелянтом було надано лише копію паспорта матері та свідоцтва про смерть батька, без будь-якого підтвердження необхідності здійснення такого догляду (за медичними показниками) та неможливості самостійного забезпечення матір'ю власних потреб (за фінансовими показниками).

Доказів того, що розмір судового збору, який підлягає сплаті, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_2 за попередній календарний рік суду також не надано.

Окрім того, заявником не наведено будь-якого обґрунтування визначеної нею суми судового збору, не вказано з чого саме вона виходила встановлюючи її та чи дійсно має можливість сплатити зазначену суму протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду виходячи з попередньо наданих апелянтом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (Том 2 а.с.134).

Будь-яких дій спрямованих на оплату визначено апелянтом розміру судового збору з огляду на попередню відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, не здійснено.

Таким чином, в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору слід відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовується положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно з ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків.

Одночасно суд роз'яснює, що апелянт не позбавлений права звернутись з клопотанням про розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Керуючись, ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зменшення суми судового збору, відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без руху.

Роз'яснити апелянту про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а саме:

- сплатити судовий збір у розмірі 9 135,00 грн. (рахунок отримувача №0024; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101) та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Попередити апелянта, що у разі невиконання ухвали суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги в зазначений строк апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Суддя Д.Р.Гаращенко