ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 402/1224/17

провадження № 22-ц/4809/97/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Суровицької Л.В., Черненка В.В.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області у складі судді Ясінського Л.Ю. від 31 серпня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановив:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.03.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, утворилася заборгованість, яка станом на 24.07.2017 року становить 42 597,20 грн., з яких: 3197,41 грн. - заборгованість за кредитом, 33695,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 2004,63 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу та судові витрати.

Заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, вказує, що вона дійсно отримувала кредит у банку на підставі підписаної нею анкети-заяви від 03.03.2014 року, однак даній заяві не визначено вид кредитної картки, кредитний ліміт, строк дії кредитної картки та строк повернення кредиту. Довідка про умови кредитування у вигляді Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачає чотири види кредитних карток, до кожної із яких застосовуються різні умови кредитування та не містить її підпису. Вважає, що наданий банком розрахунок заборгованості не є належним доказом підтвердження розміру кредитної заборгованості, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом. При цьому, із розрахунку заборгованості видно, що банком в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку. Також не погоджується з рішенням суду в частині задоволення вимог банку про одночасне стягнення з неї пені та штрафів з огляду на заборону подвійної цивільно-правової відповідальності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 03.03.2014 року ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим підтвердила, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг /т. 1 а.с.6/.

Відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідач отримала кредит в розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки -07/16, тобто до 31 липня 2016 року.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за договором № б/н від 03.03.2014 року станом на 24.07.2017 року в розмірі 42 597,20 грн., з яких: 3197,41 грн. - заборгованість за кредитом, 33695,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 2004,63 грн. - штраф (процентна складова) /т. 1 а.с.4-5/.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги банку, у зв'язку з неналежним виконання взятих на себе відповідачем зобов'язань, суд першої інстанції не звернув уваги на те, з даного розрахунку заборгованості видно, що 01.09.2014 року банком в односторонньому порядку було збільшено процентну ставку до 34,80 % , а з 01.04.2015 року до 43,20 %.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину.

Матеріали справи доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки не містять.

Отже, виходячи із встановленої первинної відсоткової ставки у розмірі 30% річних та строк дії картки, який закінчився 31.07.2016 року, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом складає 2026,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за відсотками, наданим в судовому засіданні представником позивача.

Вимоги по заборгованості за пенею, комісією, а також штрафами не доведені належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Також у порядку статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір сплачений за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 490 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 03.03.2014 року в розмірі 5224 грн. 18 коп., з яких: 3197,41 грн. - заборгованість за кредитом та 2026,77 грн. - заборгованість за відсотками.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 490 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.02.2019 року.

Головуючий:

Судді: