ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №2-116/12

Номер провадження 22-ц/816/5503/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

заявник: старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби

міста Суми Головного територіального управління юстиції Литовченко Г.Ф.

заінтересовані особи: ОСОБА_1

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 2-116/12 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича на ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 11 листопада 2019 року (суддя Грищенко О.В.) про видачу дублікату виконавчого листа

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби (ВДВС) міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумський області Литовченко Г.Ф. (далі - державний виконавець), посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа за яким 18 жовтня 2013 року було відкрите виконавче провадження № 40380382, був втрачений під час реорганізації відділу, звернулась до суду із поданням про видачу дублікату зазначеного виконавчого листа, який видавався Зарічним районним судом міста Суми у цивільній справі № 2-116/12.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 11 листопада 2019 року подання задоволено.

В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Рижов С.Є., посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу місцевого суду і постановити нове судове рішення, яким у видачі дублікату виконавчого листа відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що із заявою про видачу дублікату виконавчого листа державний виконавець звернувся після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. В матеріалах справі відсутні докази втрати виконавчого листа, а також докази того, що рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, не було виконано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Рижова С.Є., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення старшого державного виконавця Литовченко Г.Ф. і представника ТОВ «Кей-Колект» адвоката Пилипенка С.В., які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 березня 2013 року рішенням Зарічного районного суду міста Суми відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, а також відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 80-83 том 2).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2013 року за апеляційною скаргою ТОВ «Кей-Колект» рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2013 року було скасовано у частині, якою місцевий суд відмовив у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект».

28 травня 2013 року рішенням суду апеляційної інстанції позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 задоволено. В рахунок виконання зобов`язань за укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_4 договором від 26 червня 2007 року № 0 у загальному розмірі 761409 грн 27 коп., що еквівалентно 89433 швейцарським франкам 96 сантимам, звернуто стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 133,7 кв. м та на земельну ділянку площею 0,06333 га, кадастровий номер :03:006:0007, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни вказаного житлового будинку та земельної ділянки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» по 51 грн 43 коп. з кожного у рахунок повернення судового збору (а.с. 170 том 2).

08 липня 2013 року у відповідь на звернення ТОВ «Кей-Колект» Зарічний районний суд міста Суми направив на адресу заявника 4 виконавчих листа по справі № 2-116/12 (а.с. 192 том 2).

18 жовтня 2013 року на примусове виконання до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції надійшов виконавчий лист № 2-116, виданий Зарічним районним судом міста Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості у розмірі 761409,27 грн, цього ж дня державний виконавець відкрив виконавче провадження № 40380382 (а.с. 3 том 3).

Встановивши, що рішення Апеляційного суду Сумської області від 28 травня 2013 року у справі № 2-116/12 не виконано, провадження з примусового його виконання перебуває у Зарічному відділі державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, оригінал виконавчого листа втрачений при реорганізації відділу ДВС, місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п. 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Підпунктом 17.4. пункту 17 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, в редакції, яка діє із 15 грудня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду не виконала. ТОВ «Кей-Колект» отримало виконавчі листи на примусове виконання судового рішення, зокрема, і виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та у визначені законом строки, звернуло його до виконання.

Подання про видачу дублікату виконавчого листа державним виконавцем було належним чином обґрунтовано. З метою недопущення порушення права ТОВ «Кей-Колект» на справедливий суд, складовою частиною якого є виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження було завершено, відхиляються апеляційним судом, оскільки є виключно припущеннями апелянта і спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними також є доводи представника ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що заява про видачу дублікату виконавчого листа подана після спливу строку для його пред`явлення до виконання, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Встановлено, що виконавчий лист за № 2-116/12 був пред`явлений стягувачем у строк, передбачений статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» та у разі отримання виконавцем дубліката виконавчого листа, за яким уже відкрито виконавче провадження, питання про відкриття виконавчого провадження вирішуватись не буде.

За таких обставин потреби у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання немає, оскільки виконавчий документ був втрачений під час вчинення виконавчих дій.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженої ухвали.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 11 листопада 2019 року постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова Сергія Євгеновича залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 11 листопада 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складене 24 грудня 2019 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: Т.А. Левченко

О.І.Собина