Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/663/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2019 року м. Гребінка

16 грудня 2019 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., секретарів судового засідання Коваленко О.В., Сапи А.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача Костенко В.М., Петрика О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про повернення працівнику незаконно знятої, згідно протоколу № 8 від 27 квітня 2018 року частини заробітної плати за вислугу років, премії та винагороди за результатами роботи за 2017 рік, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01.09.2014 року по 01.12.2015 року позивач працювала на посаді майстра вагонного депо дільниці фарбування пасажирських вагонів ІІ групи. З 01.12.2015 року до дня звільнення вона працювала майстром вагонного депо дільниці фарбування пасажирських вагонів. Після створення на підприємстві Первинної профспілкової організації ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці, позивача було обрано до складу виборного профспілкового органу заступником голови профкому. Позивач сумлінно виконувала не тільки свої професійні обов`язки, а й громадські. Щоб перешкодити законній діяльності профспілки, керівник підрозділу не побажав надати їй можливість 11.04 12.04.2018 року згідно виклику взяти участь у профспілковому навчанні, як це передбачено законодавством, а тому профком змушений був повторно звернутися з листом про надання позивачу можливості взяти участь 19.04.2018 року та 20.04.2018 року у профспілковому навчанні. Але роботодавець повторно порушив ст. 36 Конституції України, ст. ст. 119, 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», і не надав їй можливості отримати відповідні знання. Голова профспілки змушений був звернутися з профспілковим запитом № 11 від 10.05.2018 року до начальника ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» про подвійні, протизаконні стандарти до однієї із профспілок, яка репрезентативна і діє в галузі, та отримав в листі утрирувану відповідь. Позивач була змушена виконувати свої професійні обов`язки в надурочний час, щоб мати можливість 24.04.2018 року та 25.04.2018 року на додаткових заняттях отримати необхідні знання для виконання довірених їй громадських обов`язків, і отримавши право на додаткову відпустку, звернулася до роботодавця з проханням надати їй додаткову відпустку за раніше відпрацьований час. У зв`язку з тим, що роботодавець не бажав надати позивачу законну відпустку, вона написала додаткову заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати на 26.04.2018 року, не вказуючи додаткову причину, щоб керівник підрозділу не перешкоджав законній діяльності профспілки, яку попросила вранці віднести старшого майстра ОСОБА_3 . Начальник ВП ОСОБА_4 напевно дізнався або здогадався, що позивач знаходиться у м. Кременчуці на профспілковому навчанні та отримує знання з охорони праці, дав вказівку скласти акт про її відсутність на роботі. 27.04.2018 року була проведена оперативна нарада та складений протокол № 8, до проведення наради від позивача не побажали взяти пояснення, а тому вона могла надати його лише 10.05.2018 року та офіційно зареєструвати. Оперативну нараду від 27.04.2018 року цікавили лише технічні питання заяви на додаткову відпустку без збереження заробітної плати на 26.04.2018 року, пояснення позивача та пояснення представника ОСОБА_3 були не почуті та не відображені в протоколі № 8, а тому постанова оперативної наради була упереджена та такою, що порушувала чинне законодавство України. Пунктом 3 нарада постановила відповідно до розділу 6 п. 6.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку позивача позбавити щомісячної надбавки за вислугу років у квітні 2018 року, не нараховувати преміальну оплату за основні результати роботи в квітні 2018 року, та винагороди за підсумками роботи за рік. Дане рішення підписав голова наради начальник ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» Яременко В.Р. та секретар ОСОБА_5 . Наказу про виконання цих пунктів по підприємству не було, а тому наказ не узгоджувався з профспілкою, але не зважаючи на це, позивача позбавили щомісячної виплати за вислугу років за квітень 2018 року, їй не нарахована премія за квітень 2018 року та не нарахована заробітна плата за підсумками роботи за 2017 рік. Позивач зазначає, що згідно Положення про порядок виплати надбавок за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту вона має безперервний стаж 6 років, а тому надбавка в неї згідно п.1 Положення повинна складати 15 %. Її тарифний оклад за квітень 2018 року згідно розрахунку її заробітної плати складає 6443 грн. 00 коп. Отже, за квітень 2018 року їй незаконно не дорахували 966 грн. 45 коп. доплати за вислугу років. За квітень 2018 року її позбавили премії в розмірі 30 % від заробітної плати, що становить 1932 грн. 00 коп. Крім того, за те, що позивач виконувала громадській обов`язок 26.04.2018 року роботодавець не побажав оплатити їй цей день, тобто 8 робочих годин, знехтувавши її заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати. У квітні 2018 року норма годин становила 152 години при тарифному окладі 6443 грн., отже година її роботи дорівнює 42 грн. 39 коп., тому вона втратила 338 грн. 40 коп. Також позивач втратила можливість отримати винагороду за підсумками роботи за 2017 рік, яка складає 50 % її тарифного окладу, що дорівнює 3221 грн. 50 коп. Всього позивач втратила в заробітній платі за квітень 2018 року 6459 грн. 25 коп.

31.08.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого проти заявлених позовних вимог відповідач заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. Представник відповідача зазначає, що позивач дійсно є членом первинної профспілкової організації Вільної профспілки Південної залізниці, яка була створена 07.02.2017 року, та обрана до складу виборного профспілкового органу заступником голови профкому. Відповідно до ст. 252 КЗпП України, ст.15 Закону України «Про відпустки» та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності», ОСОБА_1 в повному обсязі після виборів у 2017 році відповідно до поданих нею заяв використана додаткова відпустка тривалістю до 6 календарних днів. Тому адміністрацією депо позивачу було відмовлено в наданні додаткової відпустки. В свою чергу позивач, нехтуючи законодавчо встановленими правилами ст. 26 Закону України «Про відпустки» щодо надання відпустки без збереження заробітної плати, подала заяву від 26.04.2018 року про надання відпустки без збереження заробітної плати, яка написана без зазначення причини такої відпустки та не оформлена належним чином, а передана до приймальної керівника депо сторонньою особою, на підставі чого їй було відмовлено в наданні відпустки. В зв`язку з відсутністю на робочому місці без поважних причин майстра дільниці фарбування вагонів ОСОБА_1 , 26.04.2018 року було складено акт про відсутність працівника на робочому місці. 27.04.2018 року керівником підприємства було призначено оперативну нараду стосовно факту порушення трудової дисципліни, відсутності на робочому місці 26.04.2018 року ОСОБА_1 . В ході оперативної наради ОСОБА_1 запропоновано пояснити причину відсутності на робочому місці, але від дачі пояснень вона відмовилася, про що складено акт. Оперативною нарадою під головуванням керівника депо, в зв`язку з відмовою від дачі пояснень, обґрунтування причини своєї відсутності, небажанням йти на бесіду, відсутність на робочому місці без поважних причин, прийнято рішення, яке зафіксоване протоколом № 8 від 27.04.2018 року про відсутність на роботі ОСОБА_1 26.04.2018 року вважати прогулом. Також факт вчинення позивачем прогулу зафіксовано в табелі обліку робочого часу за квітень 2018 року, який складено майстром дільниці фарбування - позивачем ОСОБА_1 . Відповідно до діючих нормативних документів ПАТ «Укрзалізниця» надбавка за вислугу років є додатковою гарантією для працівників залізниць та закріплена у колективному договорі. В Положенні про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств залізничного транспорту, яке затверджене наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц, зокрема п. 15 встановлено, що працівники, які допустили прогул, позбавляються надбавки за вислугу років повністю, і провадиться за місяць, в якому допущено порушення. Що стосується неузгодження наказу про позбавлення виплати надбавки за вислугу років з первинною профспілковою організацією, то згідно ст. 12 КЗпП України, зважаючи на те, що вільна профспілка Південної залізниці не є стороною Колективного договору, який є укладеним та є діючим, її представники не включені до комісії по розгляду матеріалів з питань оплати праці і інших комісій, які діють на підприємстві. Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників пасажирського вагонного депо Гребінка, які затверджені зборами трудового колективу пасажирського вагонного депо Гребінка, протокол № 1 від 05.02.2014 року, п. 6.6 передбачено, що за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин, появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного (або токсичного) сп`яніння, розкрадання вантажів, матеріальних цінностей та грошових коштів, власник згідно з колективним договором може звільнити працівника. Крім цього на підставі чинних Положень, працівник позбавляється щомісячної надбавки за вислугу років, премії за основні показники роботи, винагороди за підсумками роботи за рік. При складенні трудового договору ОСОБА_1 нею власноручно зроблена відмітка в наказі про те, що з Правилами внутрішнього трудового розпорядку вона ознайомлена. Відповідно до діючого Положення про преміювання та згідно рішення комісії з питань оплати праці працівників пасажирського вагонного депо Гребінка від 25.05.2018 року № 16 майстер дільниці фарбування пасажирських вагонів ОСОБА_1 позбавлена преміальної оплати в повному обсязі за квітень 2018 року за допущений прогул без поважних причин. Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що адміністрація неодноразово зверталася до ППО ВППЗ з приводу надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 з різних причин, тобто твердження позивача про те, що вона сумлінний працівник є відвертою неправдою. Позивач просить стягнути з відповідача 6 459 грн. 25 коп., яка є завищеною, оскільки відповідно до довідки щодо не нарахованої суми за вислугу років та премії за квітень 2018 року ОСОБА_1 становить 2 136, 36 грн. Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача виплатити їй премію за підсумками роботи за 2017 рік, то згідно Наказу від 23.08.2018 року № 465 ОСОБА_1 не позбавлена цієї винагороди. До того ж, 03.08.2018 року Державною службою України з питань праці Управлінням Держпраці в Полтавській області була проведена перевірка додержання законодавства про працю в частині оплати праці, в результаті якої порушень щодо даного питання не встановлено.

01.10.2018 року від позивача надійшов відгук на відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позбавлення надбавки за вислугу років оформлюється наказом керівника за погодженням з профспілковим комітетом з зазначенням причин позбавлення і проводиться за місяць в якому допущено зазначені випадки або поступила інформація про них. Натомість, роботодавець не побажав погодити з профспілковим комітетом позбавлення премії, так як він був впевнений в тому, що прогулу не було допущено членом виборного виборного профспілкового органу, а також він був впевнений в тому, що вона була задіяна в профспілковому навчанні та у виконанні громадських обов`язків 26.04.2018 року, заява була подана на ім`я керівника того ж дня. У відзиві відповідач посилається на той факт, що позивач нібито відмовилася надавити пояснення, проте дана інформація не відповідає дійсним обставинам справи, так як позивач давала пояснення, але не бажала свідчити недостовірну інформацію проти себе та яка була вигідна відповідачу, яку від неї вимагали учасники підписання, що нібито зафіксовано у протоколі № 8 від 27.04.2018 року. Крім того, у відзиві відповідач визнає допущені порушення, стверджуючи, що погодив наказ про позбавлення позивача частини заробітної плати, так як профспілка, членом якої є позивач, не заключала колективний договір. Дане ствердження є не тільки порушенням вимог чинного законодавства, а і протокольного засідання від 27.11.2001 року стосовно прийняття рішення хто повинен підписати з роботодавцем Галузеву угоду, яка має права прямої дії і є мінімальною та обов`язковою на всіх рівнях. Від імені профспілки позивача, на галузевому рівні, підписував даний протокол ОСОБА_6 , під № 18 включений до ОСОБА_7 дорожнього об`єднання, в структуру якого входить організація позивача, ОСОБА_2 . Відповідач в даному випадку також нехтує рішенням Конституційного Суду від 29.10.1998 року № 14рп/98 справа № 1-31/98, згідно якого професійна спілка, що діє на підприємстві, установі, організації, де визнається, що профспілка, яка не підписала колективний договір, має рівні права і є рівною перед законом. Щодо розрахунків, які надані у відзиві, то вони є недостовірними і не підтверджені жодним документом.

11.06.2019 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій вона зазначає, що під час звільнення її з роботи за згодою сторін їй була виплачена винагорода за результатами роботи за 2017 рік, яка згідно позовних вимог складала 3221,50 грн. Таким чином, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача виплатити їй незаконно недораховану заробітну плату за квітень 2018 року в сумі 2899,35 грн., з якої доплата за вислугу років складає 966,45грн. та премія - 1932,90 грн., а також 559 грн., витрачених на оформлення довіреності її представнику.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд у світлі конкретних обставин справи вважає, що у задоволені позову належить відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом із копії трудової книжки позивача встановлено, що з 01.12.2015 року її затверджено на посаді майстра вагонного депо дільниці фарбування пасажирських вагонів, Наказ № 1/ос від 01.12.2015 року /а.с. 5-9/.

Згідно копії протоколу Установчих зборів по створенню Первинної профспілкової організації виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці від 07.02.2017 року, постановлено обрати заступником голови профспілкового комітету Первинної профспілкової організації виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця» Вільної профспілки Південної залізниці Козуненко Тетяну Костянтинівну /а.с. 55-58/.

Як вбачається з копії рішення про державну реєстрацію організації професійної спілки, копії повідомлення ГТУЮ у Полтавській області від 15.03.2017 року щодо реєстрації організації професійної спілки, копії свідоцтва про належність до Вільної профспілки Південної залізниці /а.с. 59-61/.

Як вбачається з копії листа Голови профспілкового комітету ВППЗ Лашко С.С. за вих. № 57 від 03.04.2018 року, адресованого начальнику ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця», згідно якого голова профспілки просить надати можливість взяти участь делегату Вільної профспілки ОСОБА_1 у профспілковому навчанні ВППЗ із збереженням середньомісячної заробітної плати і місця роботи 11.04-12.04.2018 року /а.с. 10/. На який начальником ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця» направлена відповідь за вих. № ПКВЧД-10/671 від 13.04.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 вже використала в повному обсязі додаткову відпустку тривалістю 6 календарних днів, на яку мають право члени виборних профспілкових органів для профспілкового навчання, а тому використання коштів на відрядження за рахунок підприємства в даному випадку є незаконним /а.с. 10/, що підтверджується Інформацією щодо використання додатково оплачуваних днів для участі у профнавчанні ОСОБА_1 /а.с. 62/.

Згідно копії листа Голови профспілкового комітету ВППЗ Лашко С.С. за вих. № 60 від 11.04.2018 року, адресованого начальнику ВП «Пасажирське вагонне депо Гребінка» регіональної філії «Південна залізниця», повідомлено начальника ВП про те, що 19.04-20.04.2018 року профком готовий для працівника, члена виборного профспілкового органу ОСОБА_1 провести профспілкове навчання, та просять забезпечити її явку до м. Кременчука, забезпечити проїзними документами, відрядними зі збереженням середньомісячної зарплатні та місця роботи /а.с. 11/.

Як встановлено на підставі копії заяви ОСОБА_1 від 26.04.2018 року, вона зверталася до начальника пасажирського вагонного депо Гребінка ОСОБА_8 В. ОСОБА_9 . з заявою, згідно якої просила надати їй відпустку без збереження заробітної плати на 26.04.2018 року /а.с. 63/.

26.04.2018 року ст. інспектором з кадрів ПК ВЧД 10, ст. майстром ОСОБА_10 , бригадиром ОСОБА_11 було складено акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці на дільниці фарбування пасажирських вагонів 26.04.2018 року о 14 год. 45 хв., маляр ОСОБА_12 відсутність на роботі майстра ОСОБА_1 з 08 год. 00 хв. до 14 год. 45 хв. підтвердила /а.с. 64/.

Відповідно до копії протоколу № 8 від 27.04.2018 року оперативної наради при начальнику виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станці Гребінка філії «Пасажирськакомпанія» Яременку В.Р., нарадою встановлено, що 26.04.2018 року о 08 год. 10 хв. на підпис начальнику депо поступила заява від майстра дільниці фарбування пасажирських вагонів ОСОБА_1 про надання останній відпустки без збереження заробітної плати на 26.04.2018 року, у наданні якої начальником депо відмовлено по причині непогодження своєї відсутності з керівництвом депо. На запитання начальника депо, ким написана заява та чий підпис стоїть під заявою, ОСОБА_1 відмовилася відповідати, на запитання, коли була написана заява, відповіла, що заяву написала та погодила ОСОБА_3 , знаходячись у Ромодані. Відповідно до того, що заява ОСОБА_1 не була завізована керівником депо, та наказ про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 по депо не видавався, відсутність працівника ОСОБА_1 вважається прогулом без поважних причин, згідно розділу 6 п. 6.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку пасажирського вагонного депо Гребінка, які затверджені зборами трудового колективу 05.02.2014 року. Нарадою постановлено: 1) за порушення трудової дисципліни, а саме допущення прогулу 26 квітня 2018 року старшому інспектору з кадрів ОСОБА_5 підготувати клопотання до первинної профспілкової організації ВППЗ пасажирського вагонного депо Гребінка щодо надання згоди про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи майстра вагонного депо ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України; 2) старшому інспектору з кадрів ОСОБА_5 підготувати листа майстру Козуненко Т.К. щодо надання пояснення з приводу вищевказаного; 3) у відповідності розділу 6 п. 6.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку майстер вагонного депо ОСОБА_1 . позбавляється щомісячної надбавки за вислугу років у квітні 2018 року, їй не нараховується преміальна оплата за основні результати роботи в квітні 2018 року, та винагорода за підсумками роботи за рік /а.с. 65/. 27.04.2018 року ст. інспектором ВК Михайленко В.М. у присутності начальника депо Яременка В.Р. та головного інженера Кохна Д.А. складено акт про те, що майстер ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення стосовно своєї відсутності на роботі 26 квітня 2018 року /а.с. 66/.

Відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 26.04.2018 року підтверджується копією табелю обліку використання робочого часу за квітень 2018 року /а.с. 69-72/.

Суд критично сприймає твердження позивача в судовому засіданні про підробку відомостей у табелі обліку використання робочого часу за квітень 2018 року щодо її відсутності на робочому місці 26.04.2018 року, оскільки це протирічить іншим письмовим доказам в матеріалах справи.

Відповідно до копії пояснення майстра ОСОБА_1 від 10.05.2018 року, у квітні 2018 року вона як заступник голови ППО ВП «ПВДГ» неодноразово зверталася до начальника депо з проханням надати їй відпустку із збереженням місця роботи та заробітної плати для виконання своїх громадських обов`язків, голова профспілки також неодноразово звертався з тим же проханням, однак начальник відповів відмовою, аргументуючи тим, що вона використала 6 днів ще в минулому році. Щоб отримати час для виконання своїх громадських обов`язків вона змушена була використати відпустку, яку їй надала адміністрація вагонного депо за раніше відпрацьовані години, на 24 та 25 квітня, але цього часу було недостатньо і необхідність полягала в потребі залишитись у відрядженні в м. Кременчук на 26 квітня, тому була оформлена заява без збереження заробітної плати на 26 квітня 2018 року, яка була погоджена зі старшим майстром ОСОБА_3 ОСОБА_1 не визнає цей день як прогул і вважає, що її безпідставно позбавлено щомісячної надбавки за вислугу років за квітень, преміальної доплати за квітень та винагороди за підсумками роботи за рік /а.с. 14/.

Згідно копії наказу ПКВЧД 10 ОСОБА_4 № 294 від 27.04.2018 року «Про позбавлення виплати надбавки за вислугу років», наказано не виплачувати у квітні 2018 року надбавку за вислугу років майстру дільниці фарбування пасажирських вагонів ОСОБА_1 /а.с. 75/.

Відповідно до копії Протоколу № 16 засідання комісії з питань оплати праці працівників пасажирського вагонного депо Гребінка під головуванням начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Гребінка Яременка В.Р. від 25.05.2018 року, нарадою постановлено позбавити премії 100 % ОСОБА_1 майстра дільниці фарбування вагонів згідно протоколу № 8 від 27.04.2018 року /а.с. 76-81/.

Наказом ПКВЧД-10 Яременка ОСОБА_13 Р. № 341 від 25.05.2018 року «Про преміювання та позбавлення премії працівників підприємства за квітень 2018 року», наказано позбавити премії 100 % ОСОБА_1 майстра дільниці фарбування вагонів згідно протоколу № 8 від 27.04.2018 року /а.с. 82-83/.

Відповідно до довідки щодо не нарахованої суми за вислугу років та премії за квітень 2018 року ОСОБА_1 , виданої відділом кадрів Виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Гребінка», премія за основні результати роботи за квітень 20 % або 1220,78 грн.; надбавка за вислугу років 15 % або 915,58 грн., разом 2136,36 грн. /а.с. 89/.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Кодексу законів про працю України, форми системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 року, визначено структуру заробітної плати. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 3 ст. 97 Кодексу законів про працю України, конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом з цим, законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження щодо преміювання чи його позбавлення обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат наявністю певних коштів чи фінансування.

Отже, законодавством України підприємствам надано право самостійно визначати умови та розміри преміювання. Положення про оплату праці на кожному підприємстві враховує специфіку виробництва й організації праці. Це може бути як простий документ, що передбачає повноваження різних учасників виробничого процесу у визначенні розмірів премії (наприклад, просто перелік видів премій і вказівка на те, що директор може давати їх за результатами роботи), так І складний. Отже локальні нормативні документи, тобто положення, що визначають відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України порядок установлення на підприємстві надбавок, доплат і премій, - це відповідні додатки до колективного договору. А в разі відсутності колективного договору це додатки з такими самими положеннями до організаційного наказу по підприємству, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації або з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Установлення надбавок, доплат і премій оформлюється наказами по підприємству.

Отже, трудовий договір передбачає лише право працівника на отримання винагороди за настання певних умов, а не обов`язку підприємства нарахувати та виплати цю винагороду в будь-якому випадку, тому премія виплачується за результатами діяльності товариства та в межах фінансових можливостей та з врахуванням індивідуальних досягнень працівника.

Згідно п. 8 Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств залізничного транспорту, затвердженого Наказом Генерального директора Укрзалізниці Кірпи Г.М. № 743-Ц від 28.12.2001 року (далі Положення), надбавка за вислугу років нараховується на посадовий оклад та тарифну ставку присвоєного розряду працівника, яка визначається шляхом множення годинної тарифної ставки працівника на фактично відпрацьований час в межах норми години облікового періоду.

Відповідно до п. 15 вказаного Положення, працівники, які допустили прогул, крадіжку, появу на робочому місці у нетверезому або наркотичному стані позбавляються надбавки за вислугу років повністю. Позбавлення надбавки за вислугу років оформлюється наказом (розпорядженням) керівника за погодженням з профспілковим комітетом, з визначенням причин позбавлення і провадиться за місяць, в якому допущено визначені випадки або поступила інформація про них.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Пасажирського вагонного депо Гребінка, затверджених зборами трудового колективу Пасажирського вагонного депо Гребінка, протокол № 1 від 05.02.2014 року, а саме п. 6.1. Працівники несуть відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у тому числі за допущення прогулу (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно п. 6.6 вищезазначених Правил, за прогул (в тому числі за відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного (або токсичного) сп`яніння, розкрадання вантажів, матеріальних цінностей та грошових коштів власник згідно з колективним договором може звільнити працівника. Крім цього, на підставі чинних положень, працівник позбавляється щомісячної надбавки за вислугу років, премії за основні показники роботи, винагороди за підсумками роботи за рік.

З огляду на вказане, позбавлення позивача згідно протоколу № 8 від 27.04.2018 року премії та доплати за вислугу років є правомірним, тому вимоги позивача є безпідставними, відповідно у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі ч. 1 ст. 94, ч.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України, ст. 3 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 року, п.п. 8,15 Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств залізничного транспорту, затвердженого Наказом Генерального директора Укрзалізниці № 743-Ц від 28.12.2001 року, керуючись ст. ст. 1, 12, 13, 81, 89, ч. ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про повернення працівнику незаконно знятої, згідно протоколу № 8 від 27 квітня 2018 року частини заробітної плати за вислугу років, премії та винагороди за результатами роботи за 2017 рік відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 21.12.2019 року.

Суддя Я. В. Татіщева