Справа № 344/7655/18
Провадження № 2/344/1230/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Івано-Франківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Перегноїв Золочівського району Львівської області; визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Івано-Франківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Перегноїв Золочівського району Львівської області; визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина до якої увійшло майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 та 1/6 квартири, загальною площею 89,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. До кола спадкоємців, що прийняли спадщину на даний момент входить лише спадкоємець за заповітом ОСОБА_6, який не перебував із спадкодавцем у родинних стосунках. Однак на його користь був складений заповіт. Спадкоємці за законом, яким належить прийняти 1/6 квартири за адресою АДРЕСА_2 на даний момент відсутні.

Так ОСОБА_1 з 13 річного віку був круглою сиротою, його віддали на виховання одинокій матері ОСОБА_7, яка мала одну доньку ОСОБА_4. Саме ОСОБА_7 утримувала двох дітей забезпечувала їх виховання, середню та вищу освіту. У похилому віці ОСОБА_4 переїхала до свого названого брата ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_8 в АДРЕСА_2. 25.02.1994 року відповідно до положень Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" вказана квартира була передана у власність особам, що проживали в ній. Таким чином спадкодавець набула у власність 1/6 частку квартири в АДРЕСА_2 Факт проживання однією сім"єю позивача та спадкодавця можуть підтвердити свідки.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений у зв"язку з юридичною необізнаністю, тяжким матеріальним становищем, тривалим перебуванням за кордоном та зверненням до суду в порядку окремого провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні при винесенні рішення поклалась на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, 09.08.2018 року подав до суду заяву, відпаовідно до якої просив розгляд справи проводит без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив (а.с. 49).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.02.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у віці 92 роки, про що складено відповідний актовий запис за №05 (а.с. 10).

ОСОБА_1 є братом ОСОБА_4, остання сама визнавала цей факт, що підтверджується копією заповіту складеного у селі Перегноїв Золочівського району Львівської області 18.09.2015 року(а.с.11).

Копіями свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 року виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду та заповіту від 23.06.2000 року складеного у селі Перегноїв Золочівського району Львівської області, теж підтверджується факт, що позивач та спадкодавець визнавали свої родинні відносини(а.с.12, 95).

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім"єю підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які суду повідомили, що позивач у 13 років став круглою сиротою і родина ОСОБА_4 забрала його до себе в сім"ю. Відносились як до рідного сина. Коли ОСОБА_1 навчався у інституті він доглядав за сестрою ОСОБА_4. ОСОБА_4 працювала вчителем, сім"ї, дітей немала, хворіла, а тому будучи в похилому віці проживала у сім"ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, який разом із дружиною та дітьми доглядали за нею. Пізніше ОСОБА_4 переїхала до себе в село куди позивач і його рідні їздили до неї 1-2 рази на тиждень відвідували, привозили продукти.

Згідно до ч.ч.2, 4 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки - складають сім'ю. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, визначає ч.1 ст. 316 згаданого кодексу.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Всі наведені докази та покази представника позивача, свідків вказують на підтвердження факту, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини постійно проживала з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 11.10.1991 року по 29.11.1997 року. А тому, суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім"єю, є підставною та обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А ч.3 цієї статті передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а тому, позовна вимога є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи те, що, як було встановлено в судовому засіданні, позивач проживав однією сім'єю більше п'яти років із спадкодавцем ОСОБА_4, а тому є спадкоємцем після її смерті, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України, ст.ст. 1216-1218, 1258, 1264, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.3 СК України, Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 315, 318, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Івано-Франківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Перегноїв Золочівського району Львівської області; визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім"єю не манш як п"ять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Перегноїв Золочівського району Львівської області.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 02.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.