Справа № 496/2318/19
Провадження № 2/496/1377/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Дигуляр А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.04.2017 року були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів стягнутих рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24.11.2009 року та стягнуто 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 . Однак з часу винесення рішення пройшло 2 роки, дитина почала відвідувати більше секцій, в тому числі у іншому населеному пункті, екскурсій, для розширення свого кругозору, потребує нових меблів, в тому числі спеціального ортопедичного матрацу, так як має початкову форму сколіозу. Через проблеми із захворюванням горла потребує лікування, також виникла необхідність у встановленні брекет-системи для поліпшення прикусу. Аліменти на утримання сина складають 1000 грн. щомісяця, але цих коштів недостатньо для утримання дитини. У зв`язку з викладеним вона звернулася з позовом до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зауважила, що відповідач не отримує доходів за кордоном, він має змогу сплачувати аліменти в сумі 2000 грн.

Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн., оскільки працює на суднах далекого плавання, тоді як 2000 грн. є не достатньою сумою для забезпечення дитини.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься його пояснення щодо позовної заяви в якій він повідомив, що в червні 2019 року уклав шлюб, на даний час дружина перебуває в стані вагітності, також на його утриманні знаходиться дитина дружини він попереднього шлюбу. Постійної роботи та регулярного заробітку він не має, що підтверджується записом в трудовій книжці. Тому доводи позивача про його доходи в розмірі 3000 доларів є необґрунтованими, вважає що у суду немає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів в розмірі 5000 грн. На підтвердження вищевказаного додає копію свідоцтва про шлюб, виписку із Біляївської центральної районної лікарні Одеської області про термін вагітності дружини, свідоцтво про народження сина дружини від першого шлюбу та копію його трудової книжки (а.с. 22-25).

Вислухавши позивача, представника відповідача, ознайомившись з поясненнями відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Подружнє життя сторін не склалося і шлюб між ними було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється, а тому згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.04.2017 року були частково задоволенні вимоги ОСОБА_1 та збільшено розмір аліментів встановлений рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24 листопада 2009 року, згідно якого з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13).

Згідно довідки Мирненської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 34/06-14 від 20.06.2019 року, ОСОБА_4 є учнем 5-А класу (а.с.5).

Відповідно характеристики учня 5-А класу ОСОБА_4 , під час навчання у школі батько не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не підтримує зв`язок з вчителем, не цікавиться справами сина, не відвідує батьківських збори. Вихованням сина займається матір, яка приймає активну участь у житті класу. Систематично відвідує батьківські збори, консультується з вчителями, допомагає класному керівнику в організації та проведенні шкільних заходів (а.с.4).

Позивачем на підтвердження своїх доводів про отримання доходу колишнього чоловіка з-закордону було подано клопотання про витребування доказів по справі. Суд дану вимогу задовольнив та витребував з Адміністрації Держприкордонослужби інформацію про перетинання ОСОБА_3 державного кордону України. Так, відповідно витягу із бази даних щодо перетинання ОСОБА_3 державного кордону України, наданої ДПС України, відповідач в період з листопада 2014 року по серпень 2019 року тринадцять разів перетинав кордон України (а.с. 34, 37, 41).

Відповідно до ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На час розгляду справи мінімальна заробітна плата в Україні з 01 січня 2019 року становить 4173 грн. на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 2086,5 грн.

Розмір стягнутих судом аліментів з відповідача на дитину складає 1000 грн., тобто становить суму меншу ніж половина мінімальної заробітної плати.

Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно зі статтями 180 та 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом враховується той факт, що даних про працевлаштування та загальний дохід відповідача не представлено. Однак з наданих даних про перетинання державного кордону відповідач регулярно перетинає кордон України, що підтверджує доводи позивачки про отримання доходів ОСОБА_3 за межами країни.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На час розгляду справи мінімальна заробітна плата в Україні з 01 січня 2019 року становить 4173 грн. на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 2086,5 грн.

Розмір стягнутих судом аліментів з відповідача на дитину складає 1000 грн., тобто становить суму меншу ніж половина мінімальної заробітної плати.

Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Суд враховує, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Вирішуючи спір, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням судом та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дитини, зважаючи на зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення та той факт, що станом на теперішній час збільшилась мінімальна заробітна плата по Україні, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач працює і має регулярний заробіток, тому вважає доцільним збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд припускає, що виходячи з кількості перетинів кордону, відповідач або працює за кордоном або має дохід, який дозволяє йому відпочивати так часто, але відомостей щодо точної зарплатні у суду не має, однак все ж на думку суду аліменти у розмірі 2500 грн, ні будуть надмірним тягарем для відповідача, навіть з урахуванням іншого шлюбу та вагітності дружини.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 182-184, 192 СК України, ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суду першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2019 року.

Суддя Буран В.М.