ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1061/19 Справа № 194/819/17 Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І.С. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач в період з 02 лютого 1979 року по 17 червня 2009 року працювала у якості інженера з гірничих робіт на ВСП «Шахта Самарська» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», правонаступником якого на теперішній час є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

17 червня 2009 року розпорядженням по ВСП «Шахта Самарська» ВАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» «Про звільнення» за № 69 ОСОБА_1 звільнилася з шахти на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Пенсіонери підприємства безкоштовно забезпечуються побутовим паливом за нормою 5,9 тонн на рік на один будинок або квартиру з пічним опаленням на сім'ю, згідно п. 12.8 Колективного договору ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Відповідач, як пенсіонер, щорічно надавала адміністрації ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заяви про отримання безкоштовного вугілля і відповідно до них документи.

01 липня 2015 року житлово-побутова комісія позивача, яка з метою встановлення достовірності наданих заявником відомостей, під час перевірки за місцем проживання відповідача з'ясувала, що АДРЕСА_1 не має пічного опалення, а тому вона не мала право отримувати вугілля на побутові потреби з 28 вересня 2012 року по 01 липня 2015 року, оскільки з 28 вересня 2012 року введено в експлуатацію електроопалення за вищезазначеною адресою.

Відповідач, не повідомивши житлово-побутову комісію позивача про введення в експлуатацію електроопалення у своєму будинку, з 01 жовтня 2012 року по 01 липня 2015 року незаконно та безпідставно отримала 17,7 тонн вугілля, вартість якого складає 12 136,08 грн. (з ПДВ) на побутові потреби, також враховуючи транспортні послуги на перевезення даного вугілля у сумі 857,81 грн. (з ПДВ).

З метою досудового врегулювання даного питання адміністрація позивача двічі зверталася до відповідача з листом про відшкодування збитків у добровільному порядку, однак відповідач відмовилась та до теперішнього часу матеріальну шкоду не відшкодувала.

У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» матеріальні збитки у розмірі 12 993, 89 грн та судові витрати.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки право на безоплатне забезпечення вугіллям мають, виключно особи, які проживають в будинках (квартирах) з пічним опаленням та пічними кухонними вогнищами.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» на шахті «Самарська» в якості інженера по гірничим роботам з 02 лютого 1979 року по 17 червня 2009 року та 17 червня 2009 року звільнена за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 6).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, (а.с. 56-58), у зв'язку з чим, як пенсіонер отримувала безкоштовне побутове вугілля від позивача, що підтверджується актами приймання-передачі талонів на вивезення побутового вугілля: № 113 від 23.10.2013 року, № 134 с/в від 02.06.2014 року та корінцями талонів на отримання побутового вугілля вагою 2 950 кг на 2 півріччя 2013 року, 1 та 2 півріччя 2014 року та на 1 півріччя 2015 року за адресою проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1 (а.с. 18-20).

Згідно листу філії «Соцвугілля» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1 отримала за період з вересня 2012 року по липень 2015 року вугілля на загальну суму 12 236,08 грн. та надано послуг по доставці вугілля на суму 857,81 грн. (а.с. 22).

01 липня 2015 року житлово-побутовою комісією ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» була проведена адресна перевірка за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, відносно достовірності наданих заявником відомостей на отримання побутового вугілля для опалення, під час якої комісією встановлено, що за вказаною адресою відсутні на даху димохід та місце для зберігання вугілля (про що чітко видно на фотознімках), проте, даний акт складений комісією позивача без присутності свідків та без огляду з середини двору домоволодіння відповідача, оскільки з акту від 01 липня 2018 року видно, що ОСОБА_1 в момент огляду будинку вдома не було, згідно фотознімків, долучених до матеріалів справи представником позивача огляд житлового будинку ОСОБА_1 був проведений з вулиці без зазначення адреси (а.с. 65, 66).

Крім того, разом з письмовими запереченнями представники відповідача надали розгорнуті фотознімки домоволодіння ОСОБА_1, з яких видно наявність на будинку димоходу та місця для зберігання вугілля (а.с. 54-55), що також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2, яка в судовому засіданні зазначила, що в будинку було пічне опалення та в 2012 році підключено електроопалення, користувались яким лише вночі і не завжди, тому що опалювали будинок вугіллям, для зберігання якого було відведено спеціальне місце. Пічне опалення в будинку було з 1986 року та є термостійка труба.

Згідно з довідками про склад сім'ї № 1475 від 10 жовтня 2012 року, № 1286 від 24 жовтня 2013 року та № 1691 від 24 жовтня 2014 року, виданими КП «ТЖКП», ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, в наданих довідках зазначено, що в домі пічне опалення, на підставі чого відповідач отримувала від позивача безкоштовне побутове вугілля (а.с. 15-17).

Встановивши вищезазначені обставини у справі та, керуючись п. 2.2 Положення про порядок забезпечення побутовим паливом на побутові потреби вуглеотримувачів ТОВ «Павлоградвугілля», згідно змісту якого не передбачено порядок повідомлення позивача, або надання будь-яких інших документів про встановлення в будинку за місцем проживання відповідача іншого виду опалення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та письмовим матеріалам справи.

Статтею 43 Гірничого закону України передбачено, що підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

Відповідно до п. 12.10.1. Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 3 липня 2001р. (із змінами та доповненнями), зареєстрованої в Міністерстві праці та соціальної політики України 07.08.2001 року № 71, порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вугледобувних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2001 року № 303), Порядком надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням (постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 року № 887), Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.76 р. у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам.

Відповідно до пункту 12.10.3 вказаної вище Галузевої угоди, безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру.

Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі, в тому числі на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію.

Особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, але пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби відповідно до ст. 43, 48 Гірничого закону України за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному Підприємстві.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про те, що право на безоплатне забезпечення вугіллям мають виключно особи, які проживають в будинках (квартирах) з пічним опаленням та пічними кухонними вогнищами, не заслуговують на увагу, оскільки згідно Галузевої угоди компенсація передбачена не тільки у разі проживання відповідної категорії осіб, що мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби у будинку (квартирі) з централізованим опаленням, а й проживаючим у будинку (квартирі) з іншим, не пічним опаленням ( п.12.10.11.).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не повідомила позивача про наявність та введення в експлуатацію в 2012 році електроопалення в будинку за адресою: АДРЕСА_1, про що не заперечували представники відповідача, судом першої інстанції обґрунтовано не взяті до уваги, оскільки це не передбачено ні Гірничим Законом України, ні Колективним договором між адміністрацією ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками на 2009 - 2014 роки. Крім того, п. 12.8 Колективного договору між адміністрацією ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та профспілками на 2009 - 2014 роки встановлено, що особам, які мешкають в будинках з пічним опаленням та мають газ для приготування їжі (або навпаки) видається безкоштовно побутове паливо, однак вказаним пунктом Колективного договору не встановлено заборони мати інший вид опалення, тим паче повідомляти позивача про його встановлення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені позивачем в зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова