АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/392/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 305010900 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - моторне (транспортне) страхове бюро України;

відповідач - ОСОБА_5;

особа, що подала апеляційну скаргу - моторне (транспортне) страхове бюро України;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року, ухваленого у складі судді Середи Л.В., у справі за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_5 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2018 року МТСБ України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 23 квітня 2015 року сталася ДТП за участю автомобіля "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "Тойота", д.н.з НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_6 та яким керував ОСОБА_7

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ «СТ» «Іллічівське»».

Потерпілий звернувся до позивача з повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 32272,45 грн.

МТСБ України було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП, що підтверджується платіжними дорученнями.

Позивач зазначає, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 не була застрахована при використанні автомобіля за договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБ України просило суд, стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача 32 272,45 грн.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду МТСБ України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення судом першої інстанції було прийняте з порушення норм матеріального права, просило рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилався на те, що судом першої інстанції не було досліджено наявні в матеріалах документи. Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року учасниками ДТП були саме автомобіль НОМЕР_2 та «Тойота» д.н. НОМЕР_3. Тобто судом в ході розгляду справи були досліджені матеріали адміністративної справи, про що є посилання в тексту рішення, та встановлено учасників та винуватця ДТП. В позовній заяві помилково замість назви автомобіля «ФіатДукато» було вказано назву «Форд», що є людським фактором. Проте державний реєстраційний номер транспортного засобу відповідача в усіх документах однаковий НОМЕР_7

Представник МТСБ України зазначає, що суддя мав право витребувати пояснення, обґрунтування, виправлення описки від позивача або викликати його для дачі особистих пояснень.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалися.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2015 року сталася ДТП за участі двох транспортних засобів, а саме автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "Тойота", д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_7

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року було визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ "СТ «Іллічівське», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N АІ/6512915.

ОСОБА_5 на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

24 червня 2015 року ОСОБА_6, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до МТСБ України з відповідною заявою.

Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу легкового автомобіля, марки "Tойота" в результаті його пошкодження при ДТП складає 37754,94 грн.

30 липня 2015 року МТСБ України виплатило ОСОБА_6 31462,45 грн. страхового відшкодування згідно наказу №3275, що підтверджується платіжним дорученням. (а.с. 31)

Відмовляючи в задоволенні позову МТСБ України, суд виходив з того, що позивачем не доведено обставини вчинення ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди саме за участі автомобілів "Форд" та "Тойота", а також вини відповідача в її вчиненні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог пунктів «а» п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, не взяв до уваги наявну в матеріалах справи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 з якої вбачається, що 23 квітня 2015 року сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Тойота «Прадо», який належить ОСОБА_7. В результаті даного ДТП автомобіль Тойота «Прадо» отримав механічні пошкодження.

Судом були дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які складені відносно ОСОБА_5 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке відбулося 23 квітня 2015 року, та відповідно зі схеми місця пригоди, вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди були автомобілі Тойота «Прадо» та Фіат «Дукато», яким під час ДТП керував відповідач. Схема місця пригоди підписана ОСОБА_7 та ОСОБА_5 без будь-яких зауважень.

Невірно зазначена модель автомобіля в повідомленні про ДТП та в заяві адресованій МТБУ позивачем ОСОБА_7 не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Із постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 23 квітня 2015 року близько 11 години 30 хвилин на автодорозі Бориспіль-Запоріжжя 155+175 км, керуючи автомобілем Фіат Дукато, на якому під час руху відпало ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем Тойота «Прадо», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7, в наслідок чого автомобіль Тойота «Прадо» отримав механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що вина відповідача ОСОБА_5 у ДТП за обставин, які зазначені позивачем не встановлювалася, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, оскільки як вбачається із матеріалів справи, автомобіль Тойота «Прадо» був пошкоджений саме в результаті ДТП, яка сталася за обставин викладених в постанові суду від 02 червня 2015 року, а помилково вказана інша марка автомобіля, а саме Форд замість Фіат Дукато в позовній заяві, в повідомленні про ДТП та в заяві адресованій МТБУ позивачем ОСОБА_7 не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Висновки суду про те, що наявні суперечності в доказах позбавляють можливості суд дійти обґрунтованого висновку щодо наявності обставин та подій, про які зазначає позивач, а також відповідної вини ОСОБА_5 у їх вчиненні, яка має бути належним чином встановлена та доведена, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 31462,45 грн. та витрат за послуги аварійного комісара у розмірі 810 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в такому випадку шкода відшкодовується заподіювачем шкоди.

МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом були неповно з»ясовані обставини справ, що мають значення для справи а висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до положень статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги МТСБ України підлягають до задоволення то понесені судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 4405 грн. (за сплату судового збору при подачі позовної заяви 1762 грн. + за сплату судового збору при подачі апеляційної скарги 2643 грн.)

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року скасувати.

Позов моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_5 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України сплачене страхове відшкодування у розмірі 31462,45 грн. та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 810 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України понесені судові витрати у розмірі 4405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 29 березня 2019 року.