Ухвала

08 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 755/13639/18

провадження № 61-2319 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) та рішення старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гусєвої Яни Андріївни, заінтересована особа - приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця стосовно не проведення виконавчих дій щодо повного виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року по справі № 755/974/15-ц. Визнано протиправними дії, скасовано постанову державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження № 56149999 від 30 серпня 2018 року та зобов'язано поновити це виконавче провадження. В іншій частині задоволення скарги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 21 січня 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, заявник у касаційній скарзі посилається на те, що вона подана в межах судового контролю за виконанням рішення суду щодо стягнення заробітної плати, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), звільняє позивача від сплати судового збору.

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України висновок ВеликоїПалати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов'язковими для застосування судами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц роз'яснено, що у розділі VII ЦПК України та Законі № 3674-VI не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.

Разом з тим частина друга статті 3 та стаття 5 Закону № 3674-VI не передбачають звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об'єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд при розгляді скарги постановляє ухвалу. У підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставки судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду.

Отже, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судове рішення, що ухвалене за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на постанову суду, прийняту за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь