Справа № 497/1477/19
Провадження № 2-о/497/107/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.

секретаря Божевої І.Д.

розглянувши, в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Болградський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту проживання на території України,
ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт його постійного проживання на території України з 15 липня 1991 року до даного моменту, включаючи і 24 серпня 1991 року.
Свої вимоги мотивує тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в с.Оріхівка Болградського району. Все своє життя проживав тільки на території України. В цьому селі він закінчив школу і 14 жовтня 1987 року його було взято на військовий облік Суворовським районним військовим комісаріатом м.Одеси, також під час проходження військової служби у період з 6 лютого 1990 року до 23 листопада 1990 року він перебував на обліку у м.Тараклії Молдавської СРСР, і це єдиний період коли він знаходився не на території Української СРСР.
Без встановлення факту проживання на території України, він позбавлений можливості отримати підтвердження того, що він є громадянином України, отримати паспорт громадянина України, мати права та обов`язки громадянина України. Він з малечку постійно проживав на території України, тут отримав неповну середню освіту та працював на різних підприємствах, про що маються записи в трудовій книжці. Таким чином - постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але під час розгляду справи 19.12.2019 року в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Болградського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області головний спеціаліст відділу Каламанов В.С., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не прибув, в судовому засіданні 19.12.2019 року він не заперечував проти задоволення вимог.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болграді Болградського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис 23 (а.с.9).
З військового квітка серії НОМЕР_2 , виданого 14 жовтня 1987 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що 03.11.1987 року він був призваний Суворовським районним військовим комісаріатом м.Одеси на військову службу, наказом МО СССР № 341 від 27.09.1989 року в Болградський РВК Одеської області. Також в цьому квітку у розділі VІІІ зазначено, що ОСОБА_1 приймався на облік 05.01.1990 року був знятий 05.02.1990 року; 6.02.1990 23.11.1990 року; 13.03.1991 року 03.06.1991 року; 15.07.1991 року до цього часу (а.с.4-6).
Також відповідно до довідки № 1183 від 15.07.2019 року, виданої виконавчим комітетом Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 з 15.07.1991 року по цей час постійно мешкав у АДРЕСА_1 (а.с.12).
З наданих суду пояснень свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є його сусідами, вбачається, що ОСОБА_1 протягом всього свого життя проживає на території села Оріхівка, в 1991 році він також протягом всього року проживав в селі.
Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.
Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
В силу ст. 17 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.
Стаття 1 ЗУ «Про громадянство» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-ПІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України Про громадянство України" (із змінами).
За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. п. 25,44 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УPCP) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.
Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України з 15.07.1991 по теперішній час, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 13, 315, 319, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Болградський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійно проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Болград, Болградського району, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України з 15.07.1991 року й по теперішній час, включаючи і 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца