Справа № 523/3328/18
Провадження №2/523/1680/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Дяченко В.Г., за участі секретаря судового засідання Правди Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6662,85 грн. з підстав визначених положеннями ст.ст. 22, 29, 33, 35, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1191, ч.2ст.1187 ЦК України.

Позов мотивується тим, що постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 28.01.2016 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою встановлено, що в ДТП яка сталася 09.07.2015 року з вини відповідача, пошкоджено автомобіль ВАЗ 2107 НОМЕР_1 . Вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля становить 10562,73 грн., вартість матеріального збитку становить 7596,11 грн.

ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 6622,85 грн. на підставі заяви про настання страхового випадку від 24.12.2015 року та страхового акту №UA009/L01/01 від 17.02.2016 року.

У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

Також, представник позивача просив розглянути справу без його участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, представник відповідача тричі надавав заяви про перенесення судового засідання з підстав зайнятості в інших справах. Суд визнав причини неявки представника відповідача в судове засідання - неповажними, продовжив розгляд справи відповідно до положення ч.1 ст.223 ЦПК України.

Судом встановлено:

28.05.2015 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_2 за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Honda Civic, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Ліміт відповідальності за шкоду майну - 50000 грн., франшиза -0грн. Термін дії договору з 30.05.2015 року по 29.05.2016 року.

09.07.2015 року в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля Honda Civic, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під управлінням під управлінням ОСОБА_3 .

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 28.01.2016 року, що залишена без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 11.03.2016 року ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення предбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Письмове повідомлення про страховий випадок надійшло до позивача від ОСОБА_3 - 24.12.2015 року.

Відповідно до Звіту № PZU 2883/15 від 17.05.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 10 562 грн. 73 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 7596 грн. 11 коп.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 6 622 грн. 85 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі заяви про настання страхового випадку від 24.12.2015 та страхового акту № UA 009/L01/01 від 17.02.2016 року.

Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 39671 від 17.02.2016 року.

21.11.2017 року позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 6622,85 грн., яка залишилась без відповіді.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 38 Закону передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону).

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін до статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте, в разі якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач як страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16, постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі №495/8394/15-ц.

Передбачені підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Враховуючи, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, яка винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, страхова компанія відповідача визнала такий факт, добровільно сплативши страхове відшкодування, а тому підстав для задоволення позову ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» у зв`язку з неповідомленням відповідачем страховика про настання страхового випадку - немає.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12, 206,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного тексту, а позивачем з дня отримання рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.03.2019 року.

Суддя -