ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4538/18
Провадження № 2/636/340/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2019 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області, служба у правах дітей Московського району Управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, орган опіки та піклування Харківської міської ради, служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, батько якої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_1 є сестрою померлого ОСОБА_4 На даний час неповнолітня ОСОБА_2 проживає разом з сестрою її батька ОСОБА_1 та її чоловіком - ОСОБА_5 і повністю перебуває на їхньому утриманні, вихованні та медичному забезпеченні. Мати ОСОБА_3 не проявляє уваги до своєї доньки, не займається її вихованням, відмовляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує її матеріально та жодним іншим способом не проявляє материнського піклування про свою доньку вже з 2012 року.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Треті особи у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 20.09.2011 відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 11). Батько неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 09.10.2018 Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області Харківській області (а.с. 13).

Згідно повідомлення Чкаловської селищної ради Чугуївського району № 01-01-25/219 від 08.11.2018, ОСОБА_3 змінила своє прізвище і в Єдиному демографічному реєстрі значиться як ОСОБА_3 (а.с. 34).

Згідно довідки, виданої Балаклійським дошкільним навчальним закладом № 8 компенсуючого типу № 01-29/35 від 06.06.2018, за час перебування ОСОБА_2 в закладі мати ОСОБА_3 жодного разу не була в закладі, не приймала участі в навчанні та вихованні дитини, не відвідувала батьківській збори, не цікавилась успіхами дитини (а.с. 15).

Відповідно з довідкою Балаклійської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 № 02-28/274 від 20.06.2018, за період навчання неповнолітньої ОСОБА_2 в закладі мати ОСОБА_3 жодного разу до школи не з'являлася, успіхами не цікавилася, в батьківських зборах участі не приймала. (а.с. 14).

Тобто, дитина проживала разом з батьком, який піклувався про неї, і навіть після смерті батька, коли дитина залишилася проживати з тіткою, мати не цікавилась її життям, вихованням та станом здоров'я.

Згідно висновку департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_2, у зв'язку із тим, що вона ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не приймає жодної участі у житті дитини, не цікавиться її успіхами (а.с. 77-79)

Згідно висновку департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, визнано за доцільне у разі позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, призначити ОСОБА_1 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_2 (а.с. 80-81). Відповідно актів обстеження умов проживання від 18.10.2018 та 14.11.2018 неповнолітньої дитини ОСОБА_2, встановлено, що дитина проживає разом з ОСОБА_1 та її родиною у квартирі, яка складається з 3 кімнат, умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови, є необхідні меблі, робочий стіл, телевізор, тощо; дитина забезпечена шкільним приладдям, іграшками, одягом у достатній кількості, санітарний стан житла задовільний, стосунки, традиції сім'ї дуже теплі ( а.с. 51,52).

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України)

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своєї неповнолітньої доньки, ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення її батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі неповнолітньої ОСОБА_2 і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені її права та інтереси.

Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення матері батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач допустила свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дитини, ухилення від виконання своїх обов'язків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2

Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа; при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно висновку про стан здоров'я ОСОБА_1, вона на диспансерному обліку не перебуває, має задовільний стан здоров'я (а.с. 55). ОСОБА_1 працює медичною сестрою у фармацевтичній компанії «Здоров'я» та отримує постійний дохід (а.с. 49).

Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника; фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Враховуючи можливість ОСОБА_1 виконувати обов'язки опікуна неповнолітньої ОСОБА_2 та висновок департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про доцільність встановлення опіки над малолітньої ОСОБА_2 і, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за можливе призначити опікуном ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Оскільки позовною вимогою є позбавлення відповідача батьківських прав, а відповідно до СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів дитини і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дитини, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди їх життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідача до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності її бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір за одну позовну вимогу на користь держави, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору при пред'явлені позову, а другу позовну вимогу - на користь позивача, якою сплачений судовий збір при пред'явленні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області, служба у правах дітей Московського району управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, орган опіки та піклування Харківської міської ради, служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Чугуєві, Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Андріївка, Балаклійського р-ну Харківської області, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та над її майном.

Стягнути з ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Андріївка, Балаклійського р-ну Харківської області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2018 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь ОСОБА_1 в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -