1Справа № 335/3819/19 2/335/1584/2019
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору дарування від 28.03.2019 року позивач набув право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі мешкають та постійно зареєстровані баба позивача ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 .
Також, в зазначеній квартирі зареєстровані колишні члени сім`ї попередніх співвласників квартири, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні в квартирі тривалий час не проживають, витрат на утримання майна ніяких не несуть.
Враховуючи те, що реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає позивачу, як власнику квартири, користуватись належним йому житлом, володіти ним і розпорядитись на свій розсуд, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач просить суд зняти відповідачів з реєстраційного обліку та стягнути з них в рівних частках понесені судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися. Надали суду спільну заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за своєї відсутності або відзив на позовну заяву суду не подавали.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 28.03.2019 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються договором дарування квартири від 28.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиним Г.Г., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 161366953 від 28.03.2019 року.
В зазначеній квартирі також зареєстровані відповідачі у справі, а саме ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що підтверджується витребуваної судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформацією з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
Суд дійшов до висновку, що правовідносини між позивачем і відповідачами існують у сфері взаємовідносин з приводу приватної власності. Тому право відповідачів на проживання і реєстрацію в належній позивачу квартирі регулюється нормами цивільного законодавства, зокрема, про право приватної власності.
За приписами ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Право відповідачів на реєстрацію в квартирі, а також на користування квартирою, є похідним від права власності попередніх власників на вказану квартиру.
Втрата попередніми власниками права власності на квартиру у зв`язку з її даруванням 28.03.2019 року тягне за собою втрату відповідачами з вказаного часу права на користування квартирою і на реєстрацію в квартирі.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За змістом ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вказані норми права свідчать, що позивач вправі використовувати належну йому квартиру для власного проживання, для проживання членів його сім`ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власності можливе лише з підстав, передбачених
Тому виключно позивач має право на вселення в квартиру інших осіб, на вирішення питань проживання в квартирі інших осіб і реєстрації в квартирі інших осіб.
Позивач заперечує проти реєстрації відповідачів в своїй квартирі. Отже, реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає позивачу користуватись, володіти і розпорядитись квартирою на свій розсуд незалежно від їх волі та згоди, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 такими, що втратив право користування житловим приміщенням.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку є надлишковими, оскільки сам факт визнання останніх такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстрації.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в рівних частках на користь позивача 768,40 гривень судового збору по 384,20 грн. з кожного.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування квартирою, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 384,20 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Запорізького апеляційного суду в загальному порядку.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.О. Макаров