Справа №635/2401/19
Провадження № 2-зз/635/5/2019
У Х В А Л А

01 квітня 2019 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, особа, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, особа, яка може отримати статус учасника справи ПАТ «Дельта Банк», -

в с т а н о в и в:

27 березня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області від представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просить винести ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації або іншої зміни) речових прав на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП 155730765), а саме: на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 288,5 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Лугова, буд.10, та на земельну ділянку кадастровий номер :00:035:0125, площею 0,1500 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Лугова, буд.10.

В обґрунтування вимог заяви вказано, що 15.03.2019 отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухового майна щодо субєктів (номери інформаційних довідок - 159716039) Заявник дізнався, про те, що 04.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, як державним реєстратором, були змінені зареєстровані обтяження (номери записів обтяження 7949713, 7949714) на наступне нерухоме майно, належне заявнику на праві приватної власності: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 288,5 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Лугова, буд.10; земельна ділянка кадастровий номер :00:035:0125, площею 0,1500 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, вул.Лугова, буд.10, на користь нового іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк». Проте, заявник вважає, що вказаним приватним виконавцем було порушено вимоги пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: нотаріусом, як державним реєстратором, не було витребувано від ПАТ «Дельта Банк», який проводив оформлення та реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації. Заявник також вважає, що така інформація, як підстава реєстраційної дії реєстратора, на момент реєстрації вказаних прав була взагалі відсутня, що робить самі вказані реєстраційні дії неправомірними. Звідси, заявник має намір підготувати та подати у строк, передбачений ЦПК України позов до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішень про реєстрацію відповідних речових прав ПАТ «Дельта Банк». Предметом заяви про забезпечення позову є те, що на сьогоднішній день існує реальна ймовірність того, що доки заявник буде відстоювати свої порушені права в судовому порядку, на вказане вище нерухоме майно з боку Пат «Дельта Банк» або інших осіб буде звернено стягнення в позасудовому порядку. А відтак, загроза суспільним відносинам та охоронюваним законом інтересам набагато більша в разі незабезпечення позову, ніж можлива шкода від такого забезпечення. З посиланням на положення статей 149, 150 ЦПК України, розяснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заявник вказав, о підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що відповідно до положень частини першої статті 153 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

У відповідності до вимог частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися обєктом прав, що став предметом спору. Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Розглянувши заяву про забезпечення позову судом встановлено, що заявником не наведено жодних підстав, які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, доводи заяви зводяться виключно до припущення, тоді як належного обґрунтування відповідного припущення заявника в заяві не наведено.

Окрім того, заявник посилається на те, що приватним виконавцем було порушено вимоги пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: нотаріусом, як державним реєстратором, не було витребувано від ПАТ «Дельта Банк», який проводив оформлення та реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у звязку з чим заявник вважає, що така інформація, як підстава реєстраційної дії реєстратора, на момент реєстрації вказаних прав була взагалі відсутня, що робить самі вказані реєстраційні дії неправомірними. Проте, окрім приведеного посилання жодним іншим чином заявник не приводить свої обґрунтування підстав для звернення до суду з відповідним позовом. Отже, взагалі не зрозуміло, яким чином права заявника було порушено. Ні у заяві, ні у доданих до неї документах не наведено доказів, які б підтверджували його твердження. Разом з тим, часовий проміж між вчиненням оскаржуваної дії 04.12.2014, та відповідно моментом коли заявнику стало відомо про порушення прав, на його думку - 15.03.2019, пройшло більше чотирьох років. Обґрунтованість такого значного часового проміжку, за який особа не могла дізнатись про вчинення відповідної дії реєстратором (04.12.2014) жодним чином не пояснена в заяві, що, у свою чергу, впливає на обґрунтованість підстав заяви, а саме доведеності того, що на сьогоднішній день існує реальна ймовірність того, що доки заявником буде відстоюватись свої порушені права в судовому процесі, на вказане вище майно з боку пат «Дельта Банк» або інших осіб буде звернено стягнення в позасудовому порядку. Така недоведеність підстав впливає, зокрема, і на обґрунтованість припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, у звязку з тим, що заявник не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Одночасно суд розяснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, особа, щодо якої вживаються заходи забезпечення позову приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, особа, яка може отримати статус учасника справи ПАТ «Дельта Банк» - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2019 року

Суддя Я.А. Шинкарчук