Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2199/18
Провадження № 2/480/937/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03 січня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є співвласниками житлового будинку № 31, розташованого по вулиці 8 Березня у селі Радсад, Миколаївського району Миколаївської області.

У вказаному житловому будинку зареєстрований, але з 2001 року не проживає відповідач ОСОБА_2, який є братом позивача.

Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що реєстрація відповідача у квартирі позивача, перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 31 по вулиці 8 Березня у селі Радсад, Миколаївського району Миколаївської області.

Представник позивача,яка діє на підставі довіреності №570/4-262 від 07.02.2018 року ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася,однак з наданої заяви вбачається,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, у судове засідання не з'явився, при цьому, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28959877 від 04 листопада 2014 року, позивач ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку № 31, розташованого по вулиці 8 Березня у селі Радсад, Миколаївського району Миколаївської області (а. с.9 ).

Згідно з Актом про фактичне не проживання від 26.12.2018 року, складеним та підписаним соціальним працівником Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської обаласті ОСОБА_4 та працівником Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської обалсті ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (стара назва - Радсад), Миколаївського району Миколаївської області, при цьому з 2001 року за вказаною адресою фактично не проживає (а. с.35 ).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05.11.2018 року ОСОБА_2, визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: вул. 8 Березня, буд. 31, с. Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області,що належить ОСОБА_3, на праві приватної спільної часткової власності, в частині, що відповідає частці ОСОБА_3 у праві приватної спільної часткової власності, а саме 1/2 частки житлового будинку(а.с.13-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти, щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з положеннями ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтями 150, 156 Житлового кодексу України (далі ЖК України) передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.

З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у будинку, який на праві приватної спільної часткової власності належить позивачу, створює позивачеві перешкоду у повній мірі розпоряджатися своєю часткою домоволодіння, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у частині, яка відповідає частці позивача у праві спільної часткової власності. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (стара назва - Радсад), Миколаївського району Миколаївської області) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: вул. 8 Березня, буд. 31, с. Радісний Сад (стара назва - Радсад), Миколаївського району Миколаївської області та належить ОСОБА_1,16 листопада 1977року народження, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_5 ); реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на праві приватної спільної часткової власності, в частині, що відповідає частці ОСОБА_1 у праві приватної спільної часткової власності, а саме 1/2 частки житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (стара назва - Радсад), Миколаївського району Миколаївської області) на користь ОСОБА_1,16 листопада 1977року народження, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_5 ); реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) , судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6

03.01.2019