Справа № 489/5132/18
Номер провадження 2/489/159/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що:

- ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер її чоловік - ОСОБА_4;

- спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є дружина - ОСОБА_1, сини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1;

- позивач на момент смерті чоловіка проживала разом з ним у зазначеній квартирі, а відтак прийняла спадщину після чоловіка;

- позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ спадкодавця на спадкове майно - договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально;

- оскільки законодавство, чинне на момент набуття спадкодавцем права власності на зазначену квартиру, не вимагало обов'язкового посвідчення договорів, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, то є підстави для визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались.

13.09.2018 року Ухвалою позовну заяву залишено без руху.

27.09.2018 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно Ухвали від 27.09.2018 року судом витребувано у Другої Миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до Ухвали від 05.10.2018 року судом витребувано копію спадкової справи ОСОБА_4 у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т.

Ухвалою від 10.12.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено її до розгляду по суті.

Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримавши вимоги.

Відповідачі, згідно заяв, заявлені вимоги визнали.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_4 на підставі договору №5364 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Товарною біржею «Нерухомість-Південь» 19.12.2001 року, зареєстрованому у Миколаївському бюро технічної інвентаризації 03.01.2002 за №18271, належала квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до Довідки, виданої КП ММБТІ від 31.05.2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_4 на підставі вищезазначеного Договору купівлі-продажу.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_1, та сини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно Довідки, виданої ОСББ «Сяйво 261» вбачається, що ОСОБА_4 з 11.01.2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року був за реєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним з 21.03.2002 року та по час смерті була зареєстрована та проживала його дружина - ОСОБА_1.

Разом з тим, з матеріалів спадкової справи вбачається, що у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася лише дружина спадкодавця - ОСОБА_1 Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Проте, відповідно до Постанови нотаріуса від 24.07.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, оскільки наданий нею нотаріусу правовстановлюючий документ на спадкове майно - Договір купівлі-продажу, зареєстрований ТБ «Нерухомість-Південь» - не відповідає вимогам цивільного законодавства, у зв'язку із чим є необхідність визнання його дійсним у судовому порядку.

Так, на час укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_4 та його контрагенти ухилились від нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст.ст.57,58 Конституції України, ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у лютому 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов'язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

З огляду на викладене, оцінивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія та номер паспорта НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення складено 07.02.2019 року.

Суддя Н.С. Тихонова