Справа № 464/4823/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/853/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м.Львів

Справа №464/4823/16

Провадження № 22ц/811/853/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО-Україна»

на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 14 січня 2019 року (суддя Бойко О.М.),

у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АСК «ІНГО-Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути з ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» на його користь майнову шкоду в розмірі 12 800 грн.; з ОСОБА_2 - майнову шкоду в розмірі 1 615, 73 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 6 червня 2013 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 24 липня 2013 року відповідача визнано винним, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 573/02/16 від 23 листопада 2016 року вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген» внаслідок пошкодження в ДТП, з врахуванням пошкоджень автомобіля отриманих від минулих ДТП (які були усунені шляхом ремонту та заміни), станом на 28 червня 2013 року становить 51 105, 73 грн. Вказує, що ПАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 37 490 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 12 800 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 1 615, 73 грн., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржуєПАТ «АСК «ІНГО-Україна». Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.Вказує, що експертом при проведенні експертизи невірно розраховано коефіцієнт фізичного зносу колісного транспортного засобу (0,40), а саме: не взято до уваги ту обставину, що транспортний засіб марки «Фольксваген» до страхової події двічі перебував у ДТП. Зазначає, що 18 жовтня 2013 року позивач подав заяву до ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» про виплату страхового відшкодування у розмірі 38 000 грн. Страховиком на рахунок позивача перераховано 37 490 грн. (за мінусом 510 грн. франшизи, яка передбачена умовами договору страхування). Стверджує, що після отримання позивачем страхового відшкодування, ним у заяві «про виплату страхового відшкодування» зазначено, що претензій до ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» він не буде мати.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з такого.

Встановлено, що 6 червня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля «МАН», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 25 лютого 2014 року, виданого Львівським ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, вбачається, що автомобіль марки «Фольксваген», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1

Цивільно правова відповідальність власника автомобіля «МАН» на момент ДТП була застрахована в ПАТ «АСК «ІНГО-Україна», що підтверджено копією полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8164417 від 10 січня 2013 року.

Встановлено, що 10 червня 2013 року позивач звертався до ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» з повідомленням про ДТП, в результаті чого страховиком складено повідомлення про настання ДТП.

18 жовтня 2013 року позивач звертався у ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 37 490 грн. на банківський рахунок позивача. Надалі позивач звернувся до ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» із заявою про доплату суми страхового відшкодування, яка була залишена без задоволення.

Згідно постанови Сихівського районного суду від 24 липня 2013 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2205 від 28 вересня 2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_1 станом на момент ДТП - 6 червня 2013 року, становить 51 832, 31 грн.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Встановлено, що ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» здійснило часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 37 490 грн.

Згідно полісу № АВ/8164417 ліміт відповідальності ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» за шкоду, заподіяну ОСОБА_2 становить 50 000 грн., розмір франшизи 510 грн.

Обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно із пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Встановлено, що у ДТП, яка мала місце 6 червня 2013 року автомобіль позивача отримав пошкодження. До цієї події автомобіль позивача був двічі пошкоджений у ДТП, 15 травня 2010 року та 28 червня 2009 року (мало місце пошкодження передньої та центральної частини автомобіля). Відомостей про пошкодження до 6 червня 2013 року задньої частини автомобіля, матеріали справи не містять.

Відповідачем не доведено підстав для застосування іншого коефіцієнту фізичного зносу складових, ніж застосовано експертом.

Згідно із ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. З наведеного випливає, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 продовжує діяти деліктне (первісне) зобов`язання, при якому за загальним правилом особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати її потерпілому.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 1 615,73 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце з вини ОСОБА_2 , позивачу завдано і моральної шкоди, яка виразилась у душевних переживаннях, у зв`язку із пошкодженням його майна, через пережиття негативних емоцій пов`язаних із пошкодженням його майна, необхідність його ремонту та неможливість використання на час такого, а також необхідність вжиття заходів для відшкодування заподіяної шкоди було порушено нормальний життєвий уклад позивача.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову та стягнення з ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 12 800 грн.; з ОСОБА_2 - майнової шкоди в розмірі 1 615, 73 грн., моральної шкоду в розмірі 2 000 грн.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ІНГО-Україна» залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 6 червня 2019 року.

Головуючий

Судді