Справа № 464/1138/18 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2500/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ «Львівобленерго» - Булькевич С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», третя особа - Шевченківський відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок пільги, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пільги за спожиті послуги; про списання заборгованості по сплаті за комунальні послуги в розмірі 550,76 грн; про зобов'язання відповідача розблокувати ліміт сплати коштів, обмежених сумою зазначеною у квитанції на його рахунок та про зобов'язання відповідача приймати будь-які суми за комунальні послуги на його рахунок та стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", третя особа Шевченківський відділ соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про зобов'язання здійснити перерахунок пільги, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до Довідки від 27.01.2017 року, виданої Львівтеплоенерго: «про те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводить нарахування по гарячій воді згідно квартирного лічильника. За період 01/06/2016 по 31/12/2016 нарахування по гарячій воді не проводилося. Станом на 1/01/2017 показник лічильника по гарячій воді залишився незмінним - 900 м3. Відповідно до Довідки ЛКП «Львівтеплоенерго» від 19.05.2017 року : «Станом на 1/05/2017 показник лічильника по гарячій воді залишився незмінним - 900 м3. Тобто норма пільги в неї становить - 150 кВт*г на місяць до 2018 року, а з 2018 року 130 кВт*г на місяць. В той же час до червня 2017 року, відповідач застосовував пільгу 130 кВт*год на місяць. Також зазначає, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні безпідставно посилається на акт від 26.04.2017 року, оскільки заяву про припинення споживання гарячої води нею подано в ЛМКП «Львівводоканал» в травні 2016 року. Пізніше відсутність споживання гарячої води підтвердилась довідками, а акт було складено після подання чергової скарги на бездіяльність працівників ЛМКП «Львівводоканал» 04 квітня 2017 року.

Крім того, звертає увагу суду на те, що в даній квартирі проживають та зареєстровані інші особи, які також, споживають електроенергію, але не мають права на пільгу та відповідно сплачують за електроенергію дешевшу вартість по першому блоці.

Також, покликається на те, що її моральні страждання полягають у переживаннях, які у неї виникають коли вона не можу реалізувати свого права на належне споживання послуг, обмежується її право на захист, порушується її право на отримання інформації щодо суми пільги, які їй відповідач зобов'язаний надати відповідно до вимог закону та порушується її право до завершення спору, сплачувати вартість послуг, які вона вважає реально спожитими, а не вартість яка нею оспорюється. Міра моральних страждань полягає також і в тому, що вона є інвалідом 2 групи, на постійних «нервових стресах в неї розвинулась хвороба Паркінсона, а сам факт того, що вона не має можливості сплачувати ту суму, яку вважає за потрібне завдає їй зайвих страждань та переживань, свої моральні страждання оцінює у 1000000 грн.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на обліку ЄДАРП, як мати загиблого військовослужбовця з 31.08.2015, користується 50 % знижкою на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та 50 % знижкою відповідно до рішення Львівської міської ради «Про затвердження Положення про надання особам, статус яких визначено як бійці-добровольці, та членам їх сімей, а також членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції - мешканцям м.Львова знижки плати за користування житлом та комунальними послугами.

В Шевченківському відділенні електропостачання ЛМ ВЕП ПрАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований побутовий споживач ОСОБА_2 та відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення (далі -ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999р. із наступними змінами та доповненнями розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Відповідно до п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не передбачено іншого терміну.

Знімання показів засобів обліку провадиться енергопостачальником та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем) (п. 21 ПКЕЕН).

Згідно з п. 31 ПКЕЕН споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмові заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання побутовим споживачем заяви.

Постановою №409 від 06.08.2014р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг» установлено такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо яких держава надає пільги та встановлює субсидії:

у будинках обладнаних стаціонарними електроплитами, за наявності централізованого постачання гарячої води - 130 кВТ*год. на місяць на сім'ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт*год. на місяць на кожного іншого члена сім'ї (домогосподарства), але не більше, ніж 250 кВт*год. на місяць.

у будинках обладнаних стаціонарними електроплитами, за відсутності централізованого постачання гарячої води - 150 кВТ*год. на місяць на сім'ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт*год. на місяць на кожного іншого члена сім'ї (домогосподарства), але не більше, ніж 270 кВт*год. на місяць.

З 09.09.2015р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована пільга «Батьки загиблого військовослужбовця», згідно якої встановлена 50% знижка в оплаті спожитої електроенергії в межах 130 кВт*год. на місяць.

З 01.06.2017р., згідно поданого ОСОБА_2 до ПрАТ «Львівобленерго» акту №028456 від 26.04.2017р., складеного ЛМКП «Львівводоканал», про те, що 26.04.2017р. обмежено подачу гарячого водопостачання і опломбовано вхідний кульовий кран, позивачу було змінено пільгову норму із 130 кВт*год. на 150 кВт*год. на місяць, (із врахуванням пільги «Члени сім'ї загиблого учасника АТО», згідно якої встановлена 100% знижка в оплаті спожитої електроенергії в межах пільгової норми).

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності споживання гарячої води не заслуговують на увагу оскільки згідно довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 19.05.2017р. централізоване постачання гарячої води у АДРЕСА_1 здійснювалось, не було обмежене чи відсутнє, кульовий кран опломбований не був, що гаряча вода ОСОБА_2 просто не використовувалась.

П. 6 Постанови №409 від 06.08.2014р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг» чітко зазначає, що соціальний норматив користування електроенергією в житлових приміщеннях, обладнаних стаціонарними електроплитами, в розмірі 150 кВт*год. на місяць на сім'ю (домогосподарство) встановлюється за повної відсутності централізованого постачання гарячої води. За тих самих умов, але у разі наявності централізованого постачання гарячої води, норма користування електроенергією становить 130 кВт*год. Відтак, законом не передбачено встановлення норми користування електроенергією в розмірі 150 кВт*год. в житлових приміщеннях, де централізоване постачання гарячої води наявне, але нею не користуються.

Подачу гарячого водопостачання за даною адресою було обмежено, а кульовий кран опломбовано 26.04.2017р., про що свідчить Акт №028456, складений представником ЛМКП «Львівводоканал» в присутності ОСОБА_2 Вказаний акт був наданий до ПрАТ «Львівобленерго» 08.06.2017р., відтак, вже за розрахунковий період червня 2017р. позивачу було збільшено пільгову норму до 150 кВт*год.

За адресою АДРЕСА_1 встановлено двозонний прилад обліку електроенергії, який передбачає спеціальний розрахунок її вартості відповідно до формул, зазначених у Постанові Національної комісії регулювання енергетики України №910 від 14.07.2006р. «Про затвердження Порядку визначення плати за електричну енергію побутовими споживачами, які розраховуються за електроенергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та мають пільги в оплаті житлово-комунальних послуг». Окрім того, відповідно до абз. 8 п. 21 ПКЕЕН у разі проведення побутовим споживачем розрахунків за спожиту електричну енергію згідно з показами встановленого на його об'єкті багатозонного засобу обліку обсяг спожитої електричної енергії визначається відповідно до питомої ваги обсягу електричної енергії, що спожита у відповідній зоні доби протягом розрахункового періоду, до загального обсягу спожитої електричної енергії в цьому періоді.

Таким чином, враховуючи відповідні норми ПКЕЕН та Постанову НКРЕ України №910 від 14.07.2006р., ПрАТ «Львівобленерго» вірно проводились розрахунки вартості спожитої електричної енергії із врахуванням диференційованого тарифу та належних апелянту пільг.

Скаржник стверджує, що відповідач заборонив та заблокував можливість сплачувати через банк суму коштів, яка є меншою, ніж та, що є у квитанції і такі дії відповідача суперечать чинному законодавству, однак, що відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. П. 20 ПКЕЕН передбачає, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не передбачено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії здійснюється побутовим споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку (п. 23 ПКЕЕН). Таким чином, ПКЕЕН не передбачають часткову або неповну оплату вартості електричної енергії, а відтак безпідставними та необгрунтованими є твердження ОСОБА_2 про те, що дії ПрАТ «Львівобленерго» суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдата, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Доказів в обґрунтування своїх доводів щодо її моральних страждань позивачкою не надано.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн. є похідними від позову про зобов'язання вчинити певні дії, відтак, враховуючи те, що судом не встановлено будь-яких неправомірних дій відповідача щодо ОСОБА_2 в межах заявленого позову, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності факту спричинення моральної шкоди не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374 , 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.