Дата документу 18.12.2019 Справа № 554/7686/19
Провадження № 4-с/554/69/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді Гольник Л.В.,

за участю секретаря Бакулей А.С.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

державного виконавця Соколової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_1 на дії Шевченківського Відділу державно виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, просить визнати протиправними дії та зобов`язати Шевченківський ВДВС виконати вимогу законодавства України та долучити до ВП № 28184661 дохід у вигляді процентів, нарахованих на суму вкладного (депозитного) банківського рахунку.

На скаргу ОСОБА_1 Шевченківський ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області направив відзив, у якому зазначив, що на виконанні Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 28184661, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-9911/10 від 20.01.2011, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття. 23.09.2019 року до Шевченківського ВДВС надійшла скарга про те, що до довідки-розрахунку від 09.09.2019 року не долучено доходи отримані боржником у вигляді процентів, нарахованих на суму вкладу (депозитного) банківського рахунку та нараховано аліменти на компенсацію відпустки.

ВДВС вважає, що доходи, отримані у вигляді процентів від депозитного вкладу не враховані до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку з тим, що вказані проценти не є таким доходом відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, затвердженого Постановою КМУ № 146 від 26.02.1993 року.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 просив його скаргу задовольнити, пояснивши, що він платить аліменти на утримання дитини згідно виконавчого листа. На даний час він не працює, займається вихованням дітей від другого шлюбу, вважає, що ВДВС неправильно йому нараховує аліменти, оскільки не враховує проценти які він має від депозитного вкладу, сума якого становить 100 грн., проценти 60 коп. щомісяця. Його дружина зараз працює, він має дохід від здачі земельного паюй в оренду. Вказаного доходу сім`ї вистачає, щоб задовольняти необхідні потреби, в тому числі на розвиток дітей, яких він водить на гуртки, займається домашнім господарством.

У судовому засіданні державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області заперечувала проти задоволення скарги, надала копії документів з виконавчого провадження та пояснила, що відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу) визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Заборгованість зі сплати аліментів здійснюється по середньостатистичним даним заробітної плати аліментів, оскільки згідно ст. 195 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Крім того, зазначила, що згідно електронних запитів до ДФС та Пенсійного фонду, які вона здійснює систематично, ОСОБА_1 немає доходу. Також відповідно до Закону ОСОБА_1 не надав до ВДВС декларації про доходи, а тому вважає, що діяла правомірно відповідно до вимог Закону.

Суд, заслухавши учасників процесу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали скарги та додані документи встановив наступне.

На виконанні Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 28184661, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-9911/10 від 20.01.2011, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

23.09.2019 року до Шевченківського ВДВС надійшла скарга про те, що до довідки-розрахунку від 09.09.2019 року не долучено доходи отримані у вигляді процентів, нарахованих на суму вкладу (депозитного) банківського рахунку.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

На підставі вказаного державним виконавцем складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-9911 від 20.01.2011 року, який станом на 18.12.2019 року становить 14179,65 грн.

Відповідно до постанови від 05.09.2019 року Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/4569/18-ц (провадження № 61-45100сво18) зазначено, що Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий (розширювальне тлумачення норм права).

Зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин.

У пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦК України продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Отже, згідно з положень ЦК України проценти за розміщення коштів на депозитних рахунках є доходом від майна.

Водночас, суд, аналізуючи фактичні обставини даної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як з`ясовано у судовому засіданні, що підтверджено скаржником ОСОБА_1 , останній має рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», який становить 100 грн., який вів вважає депозитним банківським рахунком. Від вказаного рахунку йому нараховуються щомісяця проценти у розмірі 60 коп.

Водночас, на даний час він ніде не працює. Згідно електронного запиту до Пенсійного фонду України відсутня інформація щодо боржника як особи, що працює за трудовим та цивільно-правовим договором, про останнє його місце роботи. За запитом до Державної фіскальної служби України відсутня інформація щодо боржника про джерела отримання доходів.

Суд, при вирішенні даного спору щодо розрахунку заборгованості розміру аліментів виходить з того, що конкретну норму закону необхідно застосовувати не формально, а з врахуванням загальних засад цивільного законодавства, зокрема, принципів справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), стаючи на захист добросовісних осіб.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Суд вважає, що у даній конкретній ситуації не може бути застосовано вказана вище правова позиція Верховного Суду, оскільки лише формальне застосування, тобто дотримання зовнішньої форми, призведе до порушення права добросовісної сторони у спорі, а саме на шкоду інтересам дитини. А отже, на думку суду, спотворить саму суть права.

Суд також бере до уваги те, що скаржником ОСОБА_1 не надано належного допустимого доказу, який підтверджує, що він дійсно має депозитний (банківський) рахунок у банку та отримає він цього дохід. І при цьому, останній не приховує того, що це його не єдиний дохід. А тому вибіркове ставлення скаржника, що треба визнати доходом, у даному випадку 60 коп. щомісяця, а інші джерела доходів не брати до розрахунку, свідчить про його недобросовісне ставлення до виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 81, 353-354, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Шевченківського Відділу державно виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження

Повний текст ухвали складено 23.12.2019 року.

Суддя Л.В.Гольник