Постанова

Іменем України

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 752/11704/17

провадження № 61-18161св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року у складі судді Чередніченко Н. П. та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Оніщук М. І., Шебуєва В. А., Крижанівська Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Позовна заява обґрунтована тим, що у період з 19 жовтня 1991 року по 26 січня 2015 року вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому було набуто майно, а саме: транспортний засіб HONDA ACCORD, легковий седан, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

При цьому, в порядку поділу вищезазначеного транспортного засобу як спільного майна подружжя, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року за нею було визнано право на Ѕ частки автомобіля, а також зобов`язано ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні цим автомобілем шляхом передачі дубліката ключів.

Також, вказаним рішенням було встановлено, що за даними звіту № 014-10032016 про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу ринкова вартість автомобіля марки HONDA ACCORD, легковий седан, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , становить 286 016,50 грн.

Разом з тим, у березні 2017 року їй стало відомо, що 19 липня 2016 року спірний автомобіль було відчужено відповідачем за заниженою вартістю, а саме за 50 000,00 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що жодних коштів від продажу автомобіля вона не отримувала, просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року, залишеним без змін постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію її частки у спільному майні подружжя, а саме: Ѕ вартості транспортного засобу HONDA ACCORD, легковий седан, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , у розмірі 143 008,25 грн. У задоволенні позовних вимог про виділ відповідачу в натурі автомобіля в порядку поділу спільного майна подружжя відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 752/11704/17 та витребувано її з Голосіївського районного суду м. Києва.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що на даний час автомобіль не належить відповідачеві, а тому він не є належним відповідачем у цій справі, оскільки відсутній предмет спору.

Також, суди не врахували, що на момент відчуження автомобіля ціна останнього становила 50 000,00 грн, що також зазначено і в звіті експерта, який його безпосередньо оглядав перед продажем.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1991 року, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року.

Під час перебування у шлюбі сторони набули майно, а саме: транспортний засіб HONDA ACCORD, легковий седан, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

При цьому, в порядку поділу спільного майна подружжя рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 було визнано право власності на Ѕ частки вищезазначеного автомобіля, зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 , а також зобов`язано останнього не чинити позивачу перешкоди у користуванні цим автомобілем шляхом передачі йому дублікату ключів.

Вказаним рішенням суду встановлено, що за даними звіту № 014-10032016 про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу (автомобіля) - HONDA ACOORD, легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2006, номер шасі НОМЕР_2 , від 10 березня 2016 року за заявою ОСОБА_1 , ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу станом на 10 березня 2016 року склала 286 016,50 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8045/2016/000149 від 19 липня 2016 року, ОСОБА_2 здійснив продаж транспортного засобу HONDA ACOORD, легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2006, номер шасі НОМЕР_2 , ціна якого за домовленістю сторін договору склала 50 000,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що спірний автомобіль рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року визнано спільним майном подружжя, прийшов до правильних висновків про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки суд правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушив норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська