Номер провадження: 22-ц/813/6930/19
Номер справи місцевого суду: 520/4205/15-ц
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Громік Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_4 , про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (т. 1, а.с. 2-4).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 19.05.2015 року позов ОСОБА_3 було вирішено задовольнити (т. 1, а.с. 33-34).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 06.07.2015 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на гараж АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 58-59).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 14.09.2015 року заяву ОСОБА_1 було задоволено та скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2015 року, справа призначено до розгляду в загальному порядку (т. 1, а.с. 73-74).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 19.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені (т. 1, а.с. 183-185).

07.07.2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане рішення від 19.06.2017 року (т. 1, а.с. 192-196).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області (головуючий суддя Калараш А.А., судді Погорєлова С.О., Заїкін А.П.) від 12.10.2017 року рішення від 19.06.2017 року було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (т. 1, а.с. 232-235).

07.11.2017 року ОСОБА_4 та 23.11.2017 року ОСОБА_3 звернулися з касаційними скаргами на рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року (т. 2, а.с. 1-5, 26-29).

20.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 06.07.2015 року (т. 1, а.с. 244-245). Так, ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 27.11.2017 року зазначену заяву було задоволено та скасовано ухвалу від 06.07.2015 року про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом арешту гаражу АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 251-252).

В матеріалах справи міститься лист Київського районного суду м. Одеси, надісланий Касаційному цивільному суду в складі Верховного Суду від 01.02.2018 року щодо направлення матеріалів цивільної справи № 520/4205/15-ц до суду першої інстанції для оформлення виділених матеріалів в зв`язку із надходженням апеляційних скарг на ухвалу суду від 27.11.2017 року (т. 2, а.с. 59).

Так з виділених матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року про скасування заходів забезпечення позову 26.12.2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою (а.в.м. 1-8). Крім того, 02.01.2018 року з апеляційною скаргою на вказану ухвалу звернулася третя особа в справі ОСОБА_4 (а.в.м. 34-37).

26.02.2019 року до апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову (а.в.м. 133-134). Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Заїкін А.П., судді Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М.) від 28.02.2019 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову була залишена без задоволення (а.в.м. 148-150).

Постановою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Заїкін А.П., судді Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М.) від 28.02.2019 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були задоволені частково, ухвала Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.в.м. 152-154).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 10.04.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.в.м. 158).

21.05.2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову (а.в.м. 161-162).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 19.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було вирішено залишити без задоволення (а.в.м. 176-177).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою від 19.06.2019 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Богданцеву Ірину Володимирівну 03.07.2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою. Так апелянт зазначає, що дійсно на рішення Київського районного суду м. Одеси була подана касаційна скарга, але в зупиненні виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року 19.02.2018 року Верховним Судом було відмовлено. Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року в справі № 520/4205/145-ц набрало законної сили. Тобто, як зазначає апелянт, на час розгляду заяви ОСОБА_1 існували всі підстави для скасування застосованих судом заходів забезпечення позову, адже рішення суду про відмову в задоволенні позову набрало законної сили та підлягає негайному виконанню. Наявність касаційного оскарження, як вказує апелянт, не є підставою для збереження заходів забезпечення позову, адже така підстава не визначена процесуальним кодексом в якості відмови у задоволенні заяви про скасування забезпечення позову. Крім того апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував того факту, що суд касаційної інстанції має процесуальні заходи з приводу зупинення оскаржуваного рішення суду, проте, в даному випадку у їх застосування було відмовлено касатору. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову (а.в.м. 180-182).

11.09.2019 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила залишити без задоволення апеляційну скаргу.

20.09.2019 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа також просила залишити без задоволення апеляційну скаргу.

06.11.2019 року від представника ОСОБА_3 адвоката Туманова Д.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з відрядженням адвоката. Також 06.11.2019 року від ОСОБА_4 також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з лікуванням.

В судовому засіданні представник відповідача Богданцева І.В. проти задоволення клопотань про відкладення розгляду справи заперечувала, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи залишені без задоволення апеляційним судом, оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 , не мав правових підстав для скасування заходів забезпечення позову. Апеляційний суд Одеської області, скасовуючи рішення райсуду і ухвалюючи нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову, зобов`язаний був вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову, але апеляційний суд в рішенні не зазначив про скасування заходів забезпечення позову. Рішення апеляційного суду оскаржене, за скаргою відкрите касаційне провадження і з 2017 року до сьогодні касаційна скарга на рішення апеляційного суду не розглянута. Відповідно, матеріали цивільної справи №520/4205/15ц Київського райсуду м. Одеси, в межах якої виносилась ухвала про вжиття заходів забезпечення позову витребувана до Верхового Суду і до сьогодні не повернута до райсуду. Між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 існують інші судові справи щодо розподілу спільного подружнього майна. ОСОБА_4 стверджує, що спірний гараж також відносить до спільного майна. Тому суд вирішив заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційний суд відхиляючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналіз наведеного положення закону свідчить про те, що дія процесуальної норми щодо можливості забезпечення позову спрямована на ефективний захист порушеного права, який був би неможливий без гарантованого виконання рішення суду. Право на вирішеність спору, так само як і виконання судового рішення, є складовими права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову, за своєю суттю, повинен слугувати гарантією для забезпечення виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, в майбутньому, та, усунення можливих майбутніх перешкод його виконання. При цьому необхідно враховувати, що ухвалення відповідного рішення, серед іншого, повинно мати законну та виправдану мету.

За обставинами даної справи ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Калашнікова О.І.) від 06.07.2015 року було задоволено заяву ОСОБА_1 (відповідача по справі) про забезпечення позову та накладено арешт на гараж АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 06.07.2015 року.

Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 28.02.2019 року вказану ухвалу від 27.11.2017 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.в.м. 152-154).

Так ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було залишено без задоволення (а.в.м. 176-177).

Як вбачається з матеріалів справи клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову обґрунтовувалося тією обставиною, що на момент звернення до суду з заявою (20.11.2017 року) підстави для збереження заходів забезпечення позову відпали, оскільки рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності було відмовлено. Інших обґрунтувань заява про скасування заходів забезпечення позову не містить.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року було скасовано постановою Верховного Суду від 05.06.2019 року та справа направлена на новий розгляд до апеляційного суду.

Так, постановою Одеського апеляційного суду від 07.11.2019 року було залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси, яким було вирішено задовольнити позов ОСОБА_3 та визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна гаражу АДРЕСА_1 , укладеного 21 червня 2014 року між ОСОБА_1 , від імені якого діяла на підставі довіреності ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 , а також вирішено визнати за ОСОБА_3 право власності на гараж № АДРЕСА_3 площею 17,3 кв.м. по АДРЕСА_4 . Отже, позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За ч. 8 вказаної статті якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки обставина, яка була заявлена відповідачем як підстава для скасування заходів забезпечення позову, на момент перегляду апеляційним судом ухвали від 19.06.2019 року, відпала (рішення апеляційного суду було скасовано), за результатами розгляду справи позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, інших обґрунтованих та вмотивованих клопотань про скасування заходів забезпечення позову відповідач не подавав, апеляційний суд прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та без змін оскаржуваної ухвали на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

07.11.2019 року м. Одеса