ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2019 року м. Чернівці Справа № 22-ц/822/159/19

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Половінкіної Н.Ю., розглянувши апеляційну ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову Головного державного виконавця Сокирянського РВ ВДВС ГТУ у Чернівецькій області Боянжія Дмитра Івановича про накладення штрафу,

встановив:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову Головного державного виконавця Сокирянського РВ ВДВС ГТУ у Чернівецькій області Боянжія Дмитра Івановича про накладення штрафу відмовлено.

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Посилається на те, що первісна апеляційна скарга була подана у встановлений законом строк. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційна скарга залишена без руху в зв'язку з несплатою судового збору, а ухвалою від 18 грудня 2018 року повернута заявнику.

Ухвала Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року ним одержана 03 грудня 2018 року, в зв'язку з тим, що 03 грудня 2018 року він виїхав у відрядження в м.Хмельницький в зв'язку з наданням правової допомоги в справі № 686/2096/18 Хмельницького міськрайонного суду, а з 04 грудня 2018 року до 10 грудня 2018 року перебував у відпустці з виїздом за межі Чернівецької області він не мав можливості виконати вимоги зазначені в ухвалі.

Вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо

Справа №722/1334/18

Провадження №22-ц/822/159/19 Головуючий у 1 інстанції Побережна О.Д.

Категорія 2 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана

протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвала Чернівецького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року одержана ОСОБА_2 03 грудня 2018 року, 03 грудня 2018 року ОСОБА_2 виїхав у відрядження в м.Хмельницький в зв'язку з наданням правової допомоги, з 04 грудня 2018 року до 10 грудня 2018 року перебував у відпустці, що підтверджується витягами з книги наказів по професійній діяльності адвоката.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, яке може бути забезпечено шляхом розгляду по суті та наданні належної оцінки доводам заінтересованої сторони.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Враховуючи наведене вище та з метою дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечення доступу до суду, суд вважає, що ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 має право на поновлення процесуального строку оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.127, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_3 на апеляційне оскарження ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Половінкіна Н.Ю.