ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Київ

справа № 761/4442/17

провадження № 22-ц/824/4309/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Аверковій А.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року у складі судді Савицького О.А., повний текст складений 08.06.2017 року,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», у якому зазначала, що 10 жовтня 2014 року вона уклала з ПАТ «КБ «Надра» договір банківського вкладу та розмістила на рахунках банку грошові кошті у розмірі 13 840 доларів США.

На виконання постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно.

Вказана інформація була розміщена на офіційному веб-сайті Фонду. Враховуючи те, що розмір вкладу позивачки перевищував гарантовану Фондом суму відшкодування, остання 09 червня 2015 року за допомогою засобів поштового зв'язку надіслала на адресу ПАТ «КБ «Надра» письмову заяву про задоволення вимог кредитора та включення вимоги про повернення 2 751,29 доларів США (49 495,71 грн) до реєстру акцептованих вимог кредиторів в порядку черговості, передбаченої Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Незважаючи на отримання вказаної заяви банком ще 12 червня 2015 року, лише 27 серпня 2015 року відповідач у своєму листі повідомив, що вимоги ОСОБА_1 як кредитора банку вважаються погашеними, оскільки заява про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» надійшла поза межами строку, визначеного статтею 45 Закону.

Вважаючи відмову уповноваженої особи Фонду протиправною, позивачка просила включити її кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку шляхом включення до нього акцептованих вимог ОСОБА_1, а також подати зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» на затвердження Виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції з власної ініціативи за відсутності будь-яких уточнень позову, вийшов за межі позовних вимог та розглянув ряд вимог, не заявлених позивачем. Крім того судом першої інстанції не враховано, що позивач звернулась із заявою про кредиторські вимоги раніше встановленого законодавством строку згідно статті 49 Закону України « «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Такі вимоги позивач повинна була подати з 12 червня 2015 року по 12 липня 2015 року, тоді як нею подана заява 09 червня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року скасовано, провадження у справі закрито.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 липня 2017 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується відповідними розписками, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивачки про включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів від 09 червня 2015 року отримана відповідачем 12 червня 2015 року, тобто в день офіційного опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «Надра», а отже у строки встановлені законом, тому відмова уповноваженої особи Фонду стосовно включення вимог позивачки до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оформлена листом від 27 серпня 2015 року, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Судова колегія погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ «КБ «Надра» договір банківського вкладу № 2042409 та розмістила на рахунках банку грошові кошті у розмірі 13 840 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідацію банку з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно.

Відомості про відкликання банківської ліцензії, початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку опубліковані в газеті «Голос України» від 12 червня 2015 року за № 103 (6107).

09 червня 2015 року за допомогою засобів поштового зв'язку ОСОБА_1 направила на адресу банку заяву про включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до договору депозиту від 10 жовтня 2014 року № 2042409 для отримання суми, що перевищує 200 000 грн., а саме 2 751,29 доларів США або 49 495, 71 грн. (а.с. 5).

Листом від 27 серпня 2015 року за вих. № 22-1-23331 уповноважена особа Фонду повідомила позивачку, що її вимоги як кредитора вважаються погашеними, оскільки заява останньої про включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів подано уповноваженій особі Фонду з пропуском строку, встановленого статтею 45 Закону № 4452-VI (а.с. 6).

У зв'язку з неможливістю отримати вклад за рахунок коштів Фонду ОСОБА_1 звернулася з відповідним позовом до суду.

Згідно з частиною п'ятою статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону).

Суд першої інстанції встановив, що кредиторські вимоги вкладників ПАТ «КБ «Надра» приймалися з 12.06.2015 року по 12.07.2015 року включно; заява позивачки була отримана Уповноваженою особою Фонду 12.06.2015 року, тобто в день офіційного опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра», тому оскільки позивач у межах вказаного строку заявила вимог до банку, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог останньої.

Неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatismutandisрішення ЄСПЛ у справі «Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102).

У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно легітимну мету та чи є захід з втручання у вказане право пропорційним такій меті (див. mutatismutandisрішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» («Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine») від 26 червня 2014 року, заява № 68385/10 і 71378/10, § 53).

Фонд та його уповноважена особа наділені правом вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. А суд першої інстанції не встановив обставин, що могли б свідчити про нехтування позивачем її правом на звернення стосовно включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, тому доводи відповідача про пропуск позивачкою строку звернення із заявою про включення її вимог до реєстру кредиторів, є необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не оспорює висновки суду щодо суми грошових вимог, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання кредиторської вимоги ОСОБА_1 та внесення змін до Реєстру акцептованих вимог шляхом включення акцептованих вимог ОСОБА_1 до нього.

При цьому, ухвалюючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд у разі необхідності в резолютивній частині вказує про порядок виконання рішення, тому суд не вийшов за межі позовних вимог про включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банку, як вважає апелянт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :