Провадження № 2/161/4415/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по сплаті аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, який мотивувала тим, що з 27.11.1998 перебуває в шлюбі з відповідачем, в якому народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з початку 2016 року вони з відповідачем припинили сімейні та шлюбні відносини, проживають окремо. Діти проживають з позивачем. Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 20.11.2017 шлюб розірвано. Разом з тим, 07.10.2016 між сторонами був укладений Договір про участь у вихованні та утриманні дітей, відповідно до якого батько дітей зобов`язувався щомісячно передавати матері кошти на утримання дітей в сумі 3000 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок; в повному обсязі забезпечувати дітей сезонним одягом та взуттям. Проте, станом на 01.09.2018, з урахуванням відсутності обов`язку сплати аліментів на сина в період з 01.04.2018 по 01.09.2018, існує борг по сплаті аліментів за період з 07.10.2016 по 03.09.2018 в загальній сумі 39 205 грн., який просить позивач стягнути з відповідача. Крім того, позивачем обраховано пеню в на суму несплачених аліментів за весь період в розмірі 148 220,50 грн., однак просить стягнути з відповідача пеню в розмірі заборгованості в сумі 39 205 грн. Крім того, позивач вважає, що сума коштів, яку відповідач повинен був витратити на забезпечення дітей сезонним одягом за період з 07.10.2016 по 01.09.2018 складає 51 260 грн., і просить цю суму стягнути з відповідача в її користь. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на медичне обстеження доньки в розмірі 110 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5 120 грн. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Заочне рішення у справі від 11.02.2019 скасоване ухвалою суду від 14.11.2019.

До початку нового розгляду справи представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути в користь позивача з відповідача борг по сплаті аліментів згідно договору в розмірі -- 49 745,60 грн., пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі -- 49 745,60 грн., витрати на медичне обслуговування в розмірі 110 грн., витрати на правничу допомогу 5 120 грн.

В судовому засіданні 27.11.2019 представник позивача Микулик ОСОБА_5 вимоги позову підтримав в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав. Разом з тим, погодився, що при розрахунку заборгованості стороною позивача не враховано здійснені відповідачем проплати за договором: 27.12.2017 в розмірі 2985 грн., 09.03.2018 в розмірі 995 грн., 03.06.2018 в розмірі 2999,92 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні 27.11.2019 позов не визнали, вказували на те, що в літні періоди діти перебували на канікулах у його батьків і перебували на їхньому утриманні, а тому аліменти не повинні були сплачуватись. Крім того, в зв`язку з тривалим перебуванням відповідача за межами України, він не міг самостійно перераховувати кошти за договором позивачу, а тому на його прохання такі кошти перераховували їй члени його родини брат ОСОБА_7 , дружина брата ОСОБА_8 , сестра дружини відповідача ОСОБА_9 . Частину коштів було перераховано через i-box, а тому в довідці банку не видно, хто платник.

Заслухавши доводи сторони позивача, заперечення сторони відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 27.11.1998.

В шлюбі у сторін народилися діти: донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15-16).

Шлюб розірвано рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 20.11.2017 (а.с.13-14).

07.10.2016 між сторонами було укладено нотаріально посвідчений Договір про участь у вихованні та утриманні дітей (далі Договір) (а.с.17).

Відповідно до п. 2 Договору на утримання дітей батько ( ОСОБА_2 ) зобов`язується щомісячно передавати матері кошти в сумі 3000 грн. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок ОСОБА_1 у ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.5 Договору батько зобов`язується в повному обсязі забезпечувати дітей сезонним одягом та взуттям.

Що стосується щомісячних платежів, то з матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не в повній мірі виконував вимоги п.2 Договору.

Стороною позивача заявлено суму боргу за період з 07.10.2016 по 27.03.2018 (повних 19 місяців) в розмірі 19 745,60 грн.

Разом з тим, стороною позивача не враховано здійснені відповідачем в цьому періоді проплати за договором: 27.12.2017 в розмірі 2985 грн., 09.03.2018 в розмірі 995 грн.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (брат відповідача), на прохання відповідача він неодноразово здійснював перерахунок коштів за договором на картку позивача. Разом з тим, відповідно до банківської виписки по банківській картці позивача (а.с.19-38), підтверджується здійснення перерахунку коштів позивачу в цей період ОСОБА_7 27.02.2018 в розмірі 3000 грн.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 (дружина брата відповідача), на прохання відповідача вона також неодноразово здійснювала перерахунок аліментних коштів на картку позивача. Відповідно до банківської виписки по банківській картці позивача (а.с.19-38), підтверджується здійснення перерахунку коштів позивачу в цей період ОСОБА_8 10.08.2017 в розмірі 3972,04 грн.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (сестра дружини відповідача), на прохання відповідача вона також неодноразово здійснювала перерахунок аліментних коштів на картку позивача. Відповідно до банківської виписки по банківській картці позивача (а.с.19-38), підтверджується здійснення перерахунку коштів позивачу в цей період ОСОБА_9 31.05.2017 в розмірі 3000 грн.

Інші перерахування від вказаних осіб на картку позивача не підтверджені.

Всі свідки, крім того, стверджували, що ніяких особистих грошових відносин у них з позивачем не було.

Оскільки факт перерахунку аліментних коштів на картку позивача родичами відповідача підтверджений поясненнями свідків, а тому суд вважає, що суму боргу за вказаний період слід зменшити на суму неврахованих проплат відповідача та проплат його родичів. Відтак, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 07.10.2016 по 27.03.2018 складає (19 745,60-2985-995-3000-3972,04-3000) 5 793,56 грн.

Разом з тим, позивач вважає, що в період з 01.04.2018 по 01.11.2019 відповідач не повинен був сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки останній був відрахований зі складу студентів 20.03.2018, відтак, сума щомісячного платежу в цей період повинна була становити 1500 грн.

Стороною позивача заявлено суму боргу за період з 01.04.2018 по 01.11.2019 (повних 20 місяців) в розмірі 30000 грн. При чому, представник позивача вказує, що загальна суму сплачених коштів за вказаний період склала 0,00 грн.

Разом з тим, відповідно до банківської виписки по банківській картці позивача (а.с.19-38), підтверджується здійснення перерахунку коштів позивачу в цей період, які не були враховані при розрахунку заборгованості, 05.04.2018 в розмірі 500 грн. ОСОБА_7 .

Крім того, наданою стороною позивача банківською випискою по картці позивача від 15.11.2019 (а.с.128-139) підтверджується здійснення перерахунку аліментних коштів відповідачем 30.04.2018 в розмірі 3000 грн., 03.06.2018 в розмірі 2985 грн., 29.10.2018 в розмірі 1492,50 грн., 31.03.2019 в розмірі 1500 грн., 30.04.2019 в розмірі 1492,50 грн., 30.05.2019 в розмірі 1492,50 грн., 30.06.2019 в розмірі 1492,50 грн., 30.07.2019 в розмірі 1492,50 грн., 31.08.2019 в розмірі 1492,50 грн., 02.10.2019 в розмірі 1512,40 грн.

Інші проплати відповідача не підтверджуються наявними у справі доказами.

Відтак, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 01.04.2018 по 01.11.2019 складає (30000-500-3000-2985-1492,50-1500-1492,50-1492,50-1492,50-1492,50-1492,50 грн.-1512,40) 11 547,60 грн.

Покликання сторони відповідача на те, що під час перебування дітей в канікулярний період у батьків відповідача аліменти не повинні сплачуватись, є необґрунтованими, оскільки такі умови не передбачені договором.

Таким чином заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 07.10.2016 по 01.11.2019 складає (5 793,56+11 547,60) 17 341,16 грн.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 629 ЦК України установлена обов`язковість виконання договору сторонами.

Оскільки відповідач свої зобов`язання по договору щодо щомісячного перерахунку коштів на утримання дітей не виконав на суму 39 205 грн., то ця сума підлягає стягненню з нього в користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З розрахунку пені, нарахованої на заборгованість відповідача по аліментах за весь період заборгованості слід дійти висновку, що розрахована сума пені перевищує суму самої заборгованості.

В зв`язку з законодавчим обмеженням максимального розміру пені, який не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути пеню в розмірі, що дорівнює розміру самої заборгованості -- 17 341,16 грн.

Що стосується вимоги позову про стягнення з відповідача витрат на медичне обстеження в розмірі 110 грн., то такий вид участі в утриманні дітей не передбачений Договором. Разом з тим, по своїй суті, такі витрати є додатковими витратами, стягнення яких за рішенням суду передбачене ст.185 СК України. Понесення позивачем витрат на медичне обстеження доньки ОСОБА_10 підтверджене належними доказами (а.с.40). Відтак, заявлена сума додаткових витрат на медичне обслуговування дитини підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Крім того, стороною позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 120 грн.

Оскільки, позов підлягає до часткового задоволення, то в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати позивача покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов був заявлений на загальну суму 99 601,20 грн., а підлягає до задоволення в загальній сумі (17 341,16+17 341,16+110) 34 792,32 грн., що складає 34,93%. Відтак, з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення судові витрати на правничу допомогу в розмірі (5120/100х34,93) 1788,42 грн.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог (768,40/100х34,93) 268,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 510, 526, 549, 550, 626, 627, 628, 629 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 185, 189, 196 СК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ):

-17 341 (сімнадцять тисяч триста сорок одну) гривню 16 копійок заборгованості по сплаті аліментів за договором;

-17 341 (сімнадцять тисяч триста сорок одну) гривню 16 копійок пені за прострочення сплати аліментів;

-110 (сто десять) гривень додаткових витрат на медичне обслуговування;

-1 788 (одну тисячу сімсот вісімдесят вісім) гривень 42 копійки витрат на правничу допомогу;

а всього 34 792 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.12.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій