Справа № 567/1507/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за використану електричну енергію

в с т а н о в и в

приватне акціонерне товариство "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" звернулося до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 6521 грн., а також судовий збір в розмірі 1762 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 20.03.2006 року між ЗАТ «Ей-І-Ес Рівнеобленерго», правонаступником якого являється ПрАТ «АЕС Рівнеобленерго», а з 10.05 2017 року, після проведення державної реєстрації зміни типу, є ПАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" та ОСОБА_2 укладено договір про користування електричною енергією за адресою: м. Острог пр-т Незалежності,164 Рівненської області. Таким чином, відповідач є споживачем електричної енергії.

Вказує, що відповідно до ч. 5 п. 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, споживач зобов»язаний оплачувати використану електроенергію, однак, відповідач використану електроенергію не оплатила, внаслідок чого порушила норми правил, а також ст. 509, 526, 530 ЦК України.

Зазначає, що станом на 10.08.2018 року заборгованість ОСОБА_2 перед ПрАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" за спожиту електроенергію становила 6521 грн., яка підтверджується особовою карткою споживача про стан розрахунків, актом звіряння розрахунків, рахунком на оплату електроенергії та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість.

Ухвалою Острозького районного суду від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову відповідач не подала, як не подала і відзиву на позов.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, визначивши юридичну природу правовідносин і закон який їх регулює, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 зі змінами та доповненнями.

Згідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Згідно ст.13 Закону України «Про електроенергетику», діяльність з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, здійснення функцій гарантованого покупця, здійснення функцій системного оператора, здійснення функцій оператора ринку здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно ліцензій №194760, 194759, витягу з постанови Національної комісії регулювання енергетики України від 28.04.2011 встановлено, що ПАТ «РІВНЕОБЛЕНЕРГО» є юридичною особою, яка здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно п.3 Правил користування електричною енергією для населення (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією та укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення (у редакції від 20 вересня 2016 року).

Судом встановлено, що 15.03.2007 року між ЗАТ «Ей-І-УС Рівнеобленерго», правонаступником якого являється ПрАТ «АЕС Рівнеобленерго», а з 10.05.2017 року після проведення державної реєстрації зміни типу - ПАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" та ОСОБА_2 укладено договір про користування електричною енергією за адресою: м. Острог, пр. Незалежності, 164 Рівненської області, за яким енергопостачальник зобов'язаний постачати електричну енергію споживачу у необхідних йому обсягах, а споживач зобов'язаний оплачувати енергопостачальнику вартість використаної (одержаної) електричної енергії за обумовленими тарифами у терміни, що передбачені цим договором.

Відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є користувачем електроенергії та на її ім'я відкрито особовий рахунок № 256114445.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач підписала договір, використовувала електроенергію, а також здійснювала періодичне погашення заборгованості з 01.01.2016 по 01.04.2018, проте не в повному обсязі, що підтверджується особовою карткою споживача, що також підтверджує виникнення договірних правовідносин між сторонами.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вбачається, що сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору про користування електричною енергією від 15.03.2007 року, підписали його, а тому такі умови договору є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ч.5 п.42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач зобов»язаний оплачувати використану електроенергію.

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку (п. 19 Правил користування електричною енергією для населення).

Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача (п. 21 Правил).

Згідно п.п. 19, 20, 42, 48 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку; розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; споживач зобов'язаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Згідно з п. 11 Договору від 15.03.2007 укладеного між сторонами, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на розподільчий рахунок Енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункову книжку на вимогу представників Енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у ній показанням приладу обліку; забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, які пред'явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку.

Досліджені у судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що заборгованість за користування електроенергією на особовому рахунку відповідача складає 6521 грн., яка ОСОБА_2 не сплачена.

Нарахування за спожиту електричну енергію здійснені відповідачу згідно Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 23.04.2012 № 497 (зі змінами), від 23.05.2014 № 749, від 23.10.2014 № 164, від 26.02.2015 № 220.

Відповідач використану електроенергію не оплатила, внаслідок чого порушила норми Правил, а також ст. 509, 526, 530 ЦК України, в зв'язку з чим позивачем було видано наряд на відключення лічильника від 25.04.2018.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за електроенергію №R11 2018/1239 станом на 19.07.2018 року між Острозьким районним РЕМ ПрАТ «РІВНЕОБЛЕНЕРГО» та споживачем ОСОБА_2 (особовий рахунок №256114445, адреса м.Острог пр-т Незалежності, 164) заборгованість становить 6521 грн.

Надані суду докази відповідають змісту статей 77, 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

Відомості щодо добровільного повернення відповідачкою заборгованості за електричну енергію у матеріалах справи відсутні.

За змістом статей 509, 526 ЦК України передбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.42 ч.5, п. 48 ч.1 Правил, споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електроенергію.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, оскільки відповідачкою порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати у встановлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з електроенергії підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Таким чином, у зобов'язальних правовідносинах діє принцип презумпції винуватості боржника.

Одночасно, при вирішенні спору суд враховує, що відповідач не спростувала належними і переконливими доказами відсутності своєї вини у виникненні спірної заборгованості у розмірі 6521 грн., окрім того, відповідач не надала суду об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували б вимоги позивача, та судом їх не здобуто, матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за договором, а її дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов'язань.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов'язання перед відповідачем, а відповідач своїх зобов'язань не виконала та не здійснила оплату за отримані послуги з енергопостачання в повному обсязі, чим порушила вимоги Правил користування електричної енергії для населення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

У зв'язку із задоволенням позову з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору.

Судом встановлено, що ПАТ "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 128, 141, 258-259,263-265 ЦПК України

ухвалив:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства "РІВНЕОБЛЕНЕРГО" (місцезнаходження: м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 6521 грн. боргу за використану електричну енергію та 1762 грн. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.02.2019.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3