Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 127/21013/16-ц

провадження № 61-19191св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року у складі судді Луценко Л. В. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Нікушина В. П., Медвецького С. К., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VIII) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (ПАТ «КБ «Хрещатик», банк) відшкодування майнової шкоди у розмірі 777 600,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 16 січня 2015 року вона уклала з ПАТ «КБ «Хрещатик» договір № 87 про надання в тимчасове користування індивідуального банківського сейфу, за умовами якого банк надав їй строком на три місяці банківський сейф № 1/8, що знаходиться у приміщенні ПАТ «КБ «Хрещатик» на вул. 600-річчя, 17 у м. Вінниці; на виконання умов договору сплатила 500,00 грн застави за ключі від індивідуального сейфу та 356,00 грн за користування індивідуальним сейфом. Зазначала, що 16 січня 2015 року вона залишила на зберігання у сейфі кошти у розмірі 30 000,00 дол. США. 24 березня 2015 року їй зателефонував працівник ПАТ «КБ «Хрещатик», запропонував з`явитися до банку для продовження терміну користування індивідуальним сейфом, а 26 березня 2015 року, прибувши до відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», виявила відсутність коштів у банківському сейфі. Ключі від банківського сейфу не губила та нікому не передавала, аналогічні викрадення коштів було виявлено в індивідуальних сейфах інших користувачів, за даним фактом проводиться досудове розслідування № 0001427.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року стягнено з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 777 600,00 грн в рахунок відшкодування шкоди.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідальним за організацію сховища з банківськими сейфами є керуючий відділення банку. За показаннями свідків після відкриття сейфу працівник банку залишав клієнта одного в сховищі та повертався лише на вимогу клієнта; крім сейфів у сховищі знаходилася шафа з архівними документами, що підтверджує можливість несанкціонованого доступу до сховища. Суд виходив з того, що за відсутність слідів зламу, індивідуальний банківський сейф ОСОБА_1 було відкрито за допомогою копії ключів; дії працівників банку спричинили можливість проникнення сторонньої особи до сейфу, яким користувався позивач.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що питання збереження цінностей у індивідуальному банківському сейфі було ініційовано працівниками банку; ОСОБА_1 протягом 2009 - 2014 років вчиняла відчуження майна та підтвердила внесення до сейфу коштів у розмірі 30 тис. дол. США, цілісність якого не перевіряла до дня виклику її до банку (26 березня 2015 року). Відповідно до умов укладеного з позивачем договору банк не несе відповідальність за цілісність внутрішнього вмісту індивідуальному банківському сейфі. Тому банк відповідно до статті 1166 ЦК України має відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну у межах позадоговірних відносин. Обмеження на задоволення вимог кредиторів, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з віднесенням ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних та запровадження у банку тимчасової адміністрації, не поширюється на позадоговірне відшкодування шкоди.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року, відмовити у позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції, зупинено виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та розпочав роботу Верховний Суд як суд касаційної інстанції.

У квітні 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано пріоритету Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому цим законом, порядком черговості. Банк не складав опису цінностей в індивідуальному банківському сейфі, не несе відповідальності за цілісність внутрішнього вмісту сейфу, а лише відповідає за його зовнішню недоторканість. Суди не надали правової оцінки того, що предметом договору між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 є надання послуг оренди сейфу, а не відповідальне зберігання банком цінностей позивача. Показання свідків та надані позивачем документи про відчуження майна не є належним та допустимим доказом, які підтверджують те, що в індивідуальному банківському сейфі розміщувалося 30 тис. дол. США. Досудове розслідування щодо крадіжки коштів з сейфу триває, до винесення судом вироку у кримінальному провадженні не можна стверджувати про вчинення протиправних дій працівниками банку.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 16 січня 2015 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_1 укладено договір № 87 про надання в тимчасове користування індивідуального банківського сейфу.

Згідно з пунктом 1.1 цього договору банк надає клієнту в тимчасове платне користування індивідуальний банківський сейф № 1/8 розміром 3 місяця 7.5 см, що розташований в приміщенні ПАТ «КБ «Хрещатик» за адресою: 21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 17; забезпечує цілісність та охорону індивідуального банківського сейфу, а клієнт зобов`язувався сплатити надані банком послуги.

У пункті 1.2 договору встановлено, що строк користування індивідуальним банківським сейфом становить 90 діб оренди з 16 січня 2015 року до 15 квітня 2015 року.

У пункті 4.4 договору банк зазначено, що банк не складає опису цінностей, що розміщується в індивідуальному банківському сейфі, і тому не несе відповідальності за цілісність його внутрішнього вмісту, а лише відповідає за зовнішню недоторканість індивідуального банківського сейфу.

На виконання умов договору 16 січня 2015 року ОСОБА_1 сплатила заставу за ключі від банківського сейфу у розмірі 500,00 грн та плату за користування індивідуальним сейфу у розмірі 356,00 грн.

26 березня 2015 року ОСОБА_1 повідомила працівникам банку про зникнення з індивідуального банківського сейфу коштів у розмірі 30 тис. дол. США.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Статтею 52 Закону № 4452-VI передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги (частина четверта статті 52 Закону № 4452-VI).

Задовольняючи позов та стягуючи кошти суди першої та апеляційної інстанції не врахували, що на момент звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду у ПАТ «КБ «Хрещатик» розпочата процедура ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів з банку у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом № 4452-VI.

У справі немає відомостей про те, що після 05 квітня 2016 року ОСОБА_1 заявляла Фонду про свої вимоги до банку.

Разом з тим, стягнення будь-яких коштів поза процедурою, визначеною Законом № 4452-VI, може призвести до порушення черговості задоволення вимог кредиторів, визначених у статті 52 Закону № 4452-VI.

Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом частин першої, другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вирішуючи спір, суди неправильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносин, а тому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року не можуть вважатися законними та обґрунтованими, в силу статті 412 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. М. Сімоненко

Судді:А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик