Справа № 464/4503/18
пр.№ 2/464/521/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Тімченко О.В.,

секретар судового засідання Бондар Н.С.,

за участі учасників справи: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 464/4503/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 92 по пр.Червоної Калини, 44 в м.Львові, покликаючись на те, що такий у спірній квартирі з листопада 2016 року не проживає.

Ухвалою судді від 13 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали та просять задоволити.

Відповідач у порядку ст.130 ЦПК України повідомлявся про розгляд справи, однак у судове засідання не зявився, а тому у порядку ст.280 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Треті особи у судове засідання не зявилися, скористались правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Вирішуючи питання, передбачені ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду із оцінкою доказів, як цього вимагає ст.89 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачу ОСОБА_1, третім особам ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також неповнолітньому ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31 жовтня 2018 року. За вказаною адресою і зареєстроване їх місце проживання (довідка ЛКП «Житловик-С» від 6 серпня 2018 року № 1998 з місця проживання).

Встановлено, що у спірній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_3, син позивача, який має право користування житлом як член сім'ї власника.

Відповідно до актів житлового органу від 7 серпня 2018 року, 1 жовтня 2018 року та 23 листопада 2018 року, показань свідків ОСОБА_8 (знайома позивача) та ОСОБА_9 (сусід позивача), попереджених про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, відповідач ОСОБА_3 з листопада 2016 року у спірній квартирі не проживає. Свідки ствердили, що відповідач добровільно залишив квартиру та перешкод йому у користуванні ніхто не чинив.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем з дотриманням вимог ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України доведено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею (відомості про іншу домовленість з власником відсутні), поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні такою судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в порядку ч.2 ст.405 ЦК України, є підставними та обґрунтованими.

Розподіляючи судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 92 по пр.Червоної Калини, 44 в м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Третя особа: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне судове рішення складено 5 лютого 2019 року.

Головуючий О.В.Тімченко