РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/2064/18

Провадження № 22-ц/4815/335/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів: Боймистука С.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання : Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Костопільська міська рада Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року, ухваленого в складі судді Цвіркуна О.С., повний текст якого складений 12.12.2018 року, у справі № 564/2064/18,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому Костопільської міської ради №781 від 02.09.2008 року «Про дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію квартири із добудовою по АДРЕСА_1».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.05.2018 року він дізнався про існування рішення виконкому Костопільської міської ради № 781 від 02.09.2008 року «Про дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію квартири з добудовою по АДРЕСА_1» власником якої є він. Зазначає, що ОСОБА_2 за вказаною адресою належить сусідня квартира № 1. Покликається на те, що оскаржуваним рішенням порушуються його права, свободи та інтереси щодо володіння, користування та розпорядження належною йому на праві приватної власності квартирою № 2 та земельною ділянкою, на якій знаходиться остання та господарські споруди. Окрім того, зазначає, що при прийнятті спірного рішення виконавчим комітетом враховувалось погодження наглядових служб та згода сусідів, однак він такої згоди не надавав, підпис зазначено ОСОБА_3, який був власником квартири до 08.10.2004 року.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення задоволено. Поновлено строк ОСОБА_1 на оскарження рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради № 781 від 02.09.2008 року. Визнано недійсним та скасовано рішення виконкому Костопільської міської ради № 781 від 02.09.2008 року "Про дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію квартири з добудовою по АДРЕСА_1".

Рішення суду мотивоване тим, що наявний в архіві оригінал рішення № 781 від 02.09.2008 року жодних виправлень не містить. Станом на момент прийняття спірного рішення власником квартири №2 був ОСОБА_1, який згоди на реконструкцію квартири не давав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить суд скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що спірні правовідносини виникли у вересні 2008 року, відтак суд мав керуватися нормами матеріального права, які були чинними на дату виникнення таких правовідносин.

Покликається на те, що на час звернення до Костопільської міської ради із заявою про надання дозволу на реконструкцію квартири діяла ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування" відповідно до якої саме до компетенції виконавчого комітету Костопільської міської ради законодавством було віднесено питання надання дозволу на реконструкцію квартири. Відтак, порушень закону в цій частині допущено не було.

Скаржник звертає увагу суду, що спірне рішення виконкому надано на підставі викопіювання із генерального плану м. Костопіль, погодженого з усіма зацікавленими особами, у т. ч. головним архітектором району Марчишиним М.Р., головним державним санітарним лікарем району Стельмащуком В.А., начальником СДПЧ району Мостовим С.П. та сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

При цьому, вказує, що дозволи власників сусідніх квартир, чинний на той час закон вимагав тільки у разі втручання в опорну конструкцію (несучу стіну) багатоквартирного будинку. Зазначає, що реконструкція його квартири не передбачає добудову останньої, відтак отримання дозволів сусідів є необов'язково.

Вказує, що дійсно має місце помилка щодо нумерації квартири, однак ця помилка не може бути підставою для скасування правильного за формою і змістом рішення виконкому Костопільської міської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком (трьохквартирним). ОСОБА_9 з 08.10.2004 року на праві приватної власності належить квартира №2 у вказаному житловому будинку, а ОСОБА_2 належить на праві власності квартира №1. Тобто позивач і третя особа є сусідами та суміжними землевласниками на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

18 серпня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Костопільської міської ради із заявою про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1, з влаштуванням добудови (а.с.5).

02 вересня 2008 року виконавчим комітетом Костопільської міської ради Рівненської області було прийнято рішення № 781 «Про дозвіл ОСОБА_2 на реконструкцію квартири з добудовою по АДРЕСА_1», згідно якого ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення реконструкції квартири з добудовою по АДРЕСА_1 (а.с.4).

07.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Костопільської міської ради із заявою про скасування вказаного рішення, оскільки власником квартири №2 є він, а не ОСОБА_2 якому належить квартира №1.У задоволені заяви про скасування рішення №781 від 02.09.2008 року йому відмовлено.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву ОСОБА_1 зазначає, що спірне рішення відповідача про надання ОСОБА_2 дозволу на реконструкцію квартири із добудовою прийняте без законних на те підстав, із порушенням його прав як власника іншої квартири, оскільки він не надавав своєї згоди на реконструкцію квартири із добудовою. При цьому скаржник у цій справі не оспорює право власності третьої особи ОСОБА_2 на його квартиру №1 із добудовою проте покликається, що оспорюване рішення містить помилку (описку) щодо номера квартири.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом пункту 2,7 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження .

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Як орган місцевого самоврядування виконавчий комітет Костопільської міської ради відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочний розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

Відповідно до підпункту 9 пункту "а" частини першої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності.

Згідно із ст.24 Закону України «Про планування і забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. Фізичні та юридичні особи, заінтересовані в здійсненні будівництва об'єктів містобудування, подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради . До заяви додається документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. У разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки,також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову. Перелік інших документів та матеріалів, необхідних для отримання дозволу на будівництво, які додаються до письмової заяви, порядок їх розгляду визначаються регіональними та/або місцевими правилами забудови.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону № 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Суб'єктом надання адміністративної послуги є орган місцевого самоврядування, який уповноважений відповідно до закону надавати адміністративні послуги (ч. 2 ст. 1 цього Закону).

Основними ознаками адміністративних послуг є: адміністративна послуга надається за заявою особи; надання адміністративних послуг пов'язано із забезпеченням умов для реалізації суб'єктивних прав конкретної особи; адміністративні послуги надаються адміністративними органами (державними органами та органами місцевого самоврядування) і обов'язково через реалізацію владних повноважень (отримати конкретну адміністративну послугу можна лише у відповідному, як правило, тільки одному адміністративному органі); результатом адміністративної послуги у процедурному значенні є адміністративний акт (рішення або дія адміністративного органу, яким задовольняється заява особи). Такий адміністративний акт має конкретного адресата - споживача адміністративної послуги, тобто особу, яка звернулася за даною послугою.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржується, рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області №781 від 2 вересня 2008 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на реконструкцію в кв. 2 з добудовою та зобов'язано виготовити технічну документацію на добудову та погодити її у встановленому порядку.

Отримання власником житлового приміщення рішення про дозвіл на реконструкцію квартири з добудовою та зобов'язанння виготовити технічну документацію на добудову житлового приміщення має ознаки адміністративної послуги.

Тобто у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягає правомірність надання Виконкомом Костопільської міськради, як суб'єктом владних повноважень, адміністративної послуги, а саме: прийняття рішення від 02.09.2008 в частині надання дозволу на реконструкцію квартири з добудовою , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 шляхом розробки проекту.

Отже, в адміністративному судочинстві оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, яке прийняте суб'єктом владних повноважень при наданні ним адміністративних послуг.

Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у спараві № 165/403/16-а .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до змісту частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.

Згідно положень частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись ст. ст. 255, 368, 373, 377, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому Костопільської міської ради закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 березня 2019 року

Головуючий суддя :

Судді :