Провадження № 2/127/5654/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1. Також позивач просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, та перебуванням на її утриманні неповнолітнього сина. На підтвердження обставин викладених у клопотанні ОСОБА_1 надано докази, з яких вбачається, що її дохід складається тільки з пенсії розмір якої становить 2150,53 грн щомісячно. Крім того з матеріалів позову вбачається, що на утриманні позивача перебуває її неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони у справі, може звільнити її від оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов'язків».

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

На підставі викладеного вище, оцінивши надані позивачем докази в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання її позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 260, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: