Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3591/19
Провадження №: 2/332/1680/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Ковтун В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
11.09.19р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , є власником 37/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. За зазначеною вище адресою станом на сьогодні зареєстровані, крім позивача, але фактично не проживають відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказані особи були зареєстровані в будинку ще у 2016 році попереднім власником - матір`ю позивача ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але в будинку відповідачі ніколи не проживали, їх реєстрація є лише формальною. Тому позивачка просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила позов задовольнити.
Також позивачка була допитана судом в якості свідка та пояснила, щовона є власником 37/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачі не є членами сім`ї позивача, та не є співвласниками будинку. Вказані особи були зареєстровані в будинку ще у 2016 році матір`ю позивача ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Але в будинку відповідачі ніколи не проживали. Позивач дізналася про їх реєстрацію в будинку лише після смерті своєї матері при оформленні спадщини.
Відповідачі до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов та клопотань суду не надали.
Треті особи надали суду заяви на підтримання позовних вимог
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Як вбачається з прозову та встановлено судом ОСОБА_1 , є власником 37/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 06.09.2018 року, що підтверджується відповідними доказами витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.-9). За зазначеною вище адресою з 2016 року по теперішній час зареєстровані, крім позивача, але фактично не проживають відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не є членами сім`ї, та не є співвласниками будинку. Вказані особи були зареєстровані в будинку ще у 2016 році попереднім власником - матір`ю позивача ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб (а.с.10). Але в будинку відповідачі ніколи не проживали. Зв`язок з позивачем вони не підтримують, їх місце знаходження невідоме. Позивач дізналася про їх реєстрацію в будинку лише після смерті своєї матері, та хто вони такі позивач не знає, ніколи їх не бачив, ніяких їхніх речей в будинку немає. Зазначені обставини та факт відсутності відповідачів у спірному житлі з 2016 року по теперішній час підтверджується свідченнями позивача в якості свідка та відповідними актами (а.с.11-13).
На цей час відповідачі добровільно не бажають зніматися з реєстрації та не сплачують за комунальні послуги. Їх реєстрація певним чином перешкоджає позивачу у повному обсязі користуватися своїм майном. Позивач у зв`язку з реєстрацією відповідачів вимушений нести додаткові витрати на комунальні послуги, які рахуються на зареєстрованих осіб.
При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З наведених підстав, враховуючи, що відповідачі добровільно покинули спірне житло, не мешкають в ній більше одного року, позивач вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 24 грудня 2019 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік