ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7237/19
Провадження № 2-з/210/41/19
У Х В А Л А

іменем України

"20" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу клопотання представника Комунального підприємства «Кривбасводоканал» Шаповал З.А. про забезпеченння позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення.

До суду 19 грудня 2019 року від представника позивача ОСОБА_2 . надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом надання дозволу на примусове входження до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання, представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 є власником/наймачем будинку АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з централізованого питного водопостачання, які надає КП «Кривбасводоканал». 14.08.2018 року будинок АДРЕСА_1 було відключено від централізованого постачання холодної води, так як за даною адресою обліковувався борг у розмірі 5588,23 грн. При проведенні інвентаризації вулиці Сталеварів та здійсненні контролю технічного стану відключених від систем централізованого водопостачання домоволодінь з`ясувалось, що незважаючи на непорушеність опломбування мешканці буд. АДРЕСА_1 забезпечені водою. Здійснити обстеження інженерного обладнання водопостачання відповідач не дозволяє, від спілкування з представниками КП «Кривбасводоканал» відмовляється, борг не погашає. Вважає, що забезпечення позову шляхом надання дозволу на примусове входження до житлового приміщення для проведення технічного огляду інженерних мереж є ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів виконавця послуги. Просить суд надати дозвіл на примусове входження до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення технічного огляду інженерних мереж Відповідача, та в разі несанкціонованого підключення до мереж централізованого постачання холдодної води зупинення надання послуг централізованого постачання холодної води, стягнути сплачений судовий збір у розмірі 960,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначається: обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

При цьому визначальним при розгляді клопотання про примусове проникнення до житла є: факт невиконання рішення суду чи іншого виконавчого документа та неможливість виконавця потрапити до житлового приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а також належність цього майна боржнику на праві власності.

Однак, в наданому клопотанні та в матеріалах справи відсутні відомості щодо належності боржнику на праві власності вказаного в клопотанні домоволодіння.

Крім того, у клопотанні представником позивача не наведено вмотивованого обґрунтування, не зазначено обставин, та не надано документів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які вона просить суд, ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. Також матеріали справи не містять доказів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд вважає клопотання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Відтак, суд приходить до висновку про залишення клопотання представника Комунального підприємства «Кривбасводоканал» Шаповал З.А. про забезпеченння позову без задоволення.

Керуючись ст. 439, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Комунального підприємства «Кривбасводоканал» Шаповал З.А. про забезпеченння позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу судді подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С. В. Ступак