ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» лютого 2019 року м. Херсон

Справа № 654/2299/18

Провадження № 22-ц/819/201/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Францішка Ю. В. від 03 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми відшкодування внаслідок страхового випадку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми відшкодування внаслідок страхового випадку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що 13 вересня 2016 між нею та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №HEGKNS-168DA4E, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані із життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума за даним договором складає 50 000,00 грн.

За час дії договору страхування від 13 вересня 2016 №HEGKNS-168DA4E, а саме 02 жовтня 2017 в позивача стався страховий випадок, що полягає в частковому пошкодженні сухожилку 5 пальця правої кисті, що стало причиною госпіталізації та постановлення висновку щодо оперативного лікування, що підтверджується випискою з медичної карти КП «Голопристанська центральна районна лікарня» від 02 жовтня2017.

На протязі 48 годин вона звернулась до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за телефоном, зазначеним у договорі страхування, з повідомленням про настання страхового випадку, але листом від 04 жовтня 2017 року їй було повідомлено, що описана подія не кваліфікується як страхова, посилаючись на п. 6.1.2. Умов страхування до договору страхування та відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

01 лютого 2018 року настала інша страхова подія, а саме: опік шкіряного покрову в ділянці правого ліктьового згину, в результаті чого з'явилась рана, що підтверджується Випискою 26 з медичної карти від 14 лютого 2018 на ім'я ОСОБА_5

Того ж дня вона повідомила Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», як зазначено в договорі страхування. Листом від 15 лютого 2018 їй повідомлено, що описана подія не кваліфікується як страхова, посилаючись на п. 6.1.2. умов страхування Договору страхування і на Додаток № 1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ та відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважала дії відповідача в частині відмови у виплаті страхового відшкодування такими, що суттєво порушують її права, як сторони у договорі і просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування внаслідок страхових випадків у розмірі 6 000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 6000 грн та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що рішення суду суперечить ст. ст. 8, 16, 26 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, умовам договору страхування, що є визначальним для правильного вирішення спору, яким суд не надав належної оцінки.

Представник ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення судового розгляду не подавав, тому колегія суддів вважає можливим справу розглянути у його відсутності в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені права позивача, як сторони у договорі страхування на отримання страхового відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 13 вересня 2016 між ОСОБА_5 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №HEGKNS-168DA4E, строком на 12 місяців: з 10 жовтня 2016 року по 09 жовтня 2017 року включно, з можливістю його подальшої пролонгації; предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані із життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума за даним договором складає 50 000,00 грн. /а. с. 6/.

Відповідно до п. 4.2 умов Договору та Правил добровільного страхування від нещасних випадків №П-02 від 27 лютого 2007 року, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 22 березня 2007 року за №0271791 (далі - Правила страхування) ТДВ «СК «Кредо» зобов'язалося у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов'язався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору та Правил страхування.

Статтею 1 Закону України від 7 березня 1996 року №85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР) встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону №85/96-ВР добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Видами добровільного страхування є, зокрема, страхування життя, страхування від нещасних випадків, страхування здоров'я на випадок хвороби (ч. 4 ст. 6 Закону №85/96-ВР).

За змістом ч. 2 ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В силу ч. 2 ст. 9 Закону №85/96-ВР страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону №85/96-ВР, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Цивільний кодекс України, який регулює принципи та зміст зобов'язальних правовідносин, визначив, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Предметом заявленого ОСОБА_5 позову є її право на страхову виплату за договором добровільного страхування від нещасних випадків.

У п. 6.1 Договору сторони визначили, що страховими випадками є події, які сталися із застрахованою особою внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). До страхових випадків сторони віднесли ушкодження здоров'я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку №1 до Правил страхування (п. 6.1.2 Договору).

02 жовтня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до центральної районної лікарні з приводу часткового пошкодження сухожилку 5 пальця правої кисті, що стало причиною госпіталізації та постановлення висновку щодо оперативного лікування. Дані обставини підтверджуються випискою з медичної карти КП «Голопристанська центральна районна лікарня» від 02.10.2017 (а. с. 11).

В анамнезі захворювання, який міститься у виписці із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 02 жовтня 2017 року зазначено, що у ОСОБА_5 скарги на біль лівої зап'ясті; зі слів хворої хворіє 0,5 року; травму заперечує.

Апеляційним судом витребувано медичну картку ОСОБА_5 з метою перевірки пояснень позивачки та її представника про те, що до медичної установи ОСОБА_5 звернулася безпосередньо після отриманого пошкодження.

Окрім запису щодо звернення ОСОБА_5 02 жовтня 2017 рокує запис у медичній картці від 12 вересня 2017 року, де зазначено, що вона звернулася зі скаргою на біль лівої кисті, хворіє 0,5 року.

Згідно з п. 6.2 Договору нещасним випадком за цим Договором є раптова, випадкова, короткочасна, незалежна від волі застрахованої особи (страхувальника, вигодонабувача, спадкоємця) подія, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров'я (травматичне пошкодження; опіки; відмороження; випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом; сказ внаслідок укусу тварини, правець) застрахованої особи або її смерть. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків.

Відповідно до п. 4.1.6 Договору страхування підставою для відмови страховика у здійсненні страхової виплати є звернення застрахованої особи за медичною допомогою, використовуючи будь-які доступні способи пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку.

Таким чином, медичні документи, надані позивачем та досліджені судом свідчать про те, що вона звернулася за медичною допомогою зі спливом 0,5 року з моменту, ймовірного, ушкодження здоров'я, при цьому отримання травми заперечувала. Тому, відповідач обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 4.1.6 Договору.

Як зазначає позивач, 01 лютого 2018 року настала інша страхова подія - опік шкіряного покрову в ділянці правого ліктьового згину, в результаті чого з'явилась рана, що підтверджується Випискою 26 з медичної карти від 14 лютого 2018 на ім'я ОСОБА_5 А /а. с. 12/.

Того ж дня позивач повідомила Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про нещасний випадок. Листом від 15.02.2018 страховик їй повідомив, що описана подія не кваліфікується як страхова, посилаючись на п. 6.1.2. Умов страхування до договору страхування та відмовив у виплаті страхового відшкодування /а. с. 8/.

Як вбачається із виписки з медичної картки ОСОБА_5 та дослідженої судом медичної картки позивачки, до медичного закладу вона звернулася 14 лютого 2018 року /а. с. 12/.

Згідно запису у картці, зі слів хворої, травму вона отримала у побуті 02 лютого 2018 року /а. с. 12/.

Тобто, у порушення умов Договору (п. 4.1.6) ОСОБА_5 звернулася до медичної установи пізніше 48 годин, що є підставою для відмови у страховій виплаті.

Крім того, відповідно до п. 7 Договору, цей договір діє 12 місяців з 10 жовтня 2016 року по 09 жовтня 2017 року включно. При цьому договір набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати страхового платежу на поточний рахунок страховика. Цей договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Сплачуємий період страхування - 1 місяць. Сплачуємий період починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. Якщо страховий платіж надійшов у діючому періоду страхування, то сплачуємий період починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем закінчення попереднього періоду страхування.

Частка страхового платежу за договором, яку слід сплачувати кожного місяця страхувальнику складає 20 грн.

Як вбачається з виписки ПАТ КБ «ПриватБанк», щомісячні платежі у розмірі 20 грн були сплачені за договором: 08 жовтня 2016 року, 10 листопада 2016 року, 10 грудня 2016 року, 07 березня 2017 року, 05 травня 2017 року, 07 липня 2017 року, 07 вересня 2017 року, останній перед отриманням травми страховий платіж здійснено 07 листопада 2017 року, а наступний платіж здійснено 07 лютого 2018 року, вже після отримання позивачкою травми.

Відповідно до п. 11.5 Договору страхування, у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей договір не набуває сили (припиняє дію) і ніякі виплати страхового платежу за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки страхового платежу цей Договір поновлює свою дію з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика.

Таким чином, після здійснення платежу 07 листопада 2017 року договір діяв 1 місяць - до 07 грудня 2017 року. Оскільки наступний страховий платіж не було здійснено у грудні 2017 року, договір припинив свою дію 08 грудня 2017 року. Наступний страховий платіж сплачено 07 лютого2018 року, отже, договір страхування поновив свою дію 08 лютого 2018 року. Травма, отримана ОСОБА_5 01 лютого 2018 року була отримана останньою у період припинення дії договору страхування, а відтак у відповідача відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.

Вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, заподіяної відповідачем є похідними від вимог про стягнення страхового відшкодування, у виплаті якого страховик їй підставно відмовив, тому задоволенню також не підлягають.

Слід зазначити, що, між сторонами виникли договірні відносини, однак умовами договору не передбачено право страхувальника та обов'язок страховика щодо відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції на вище зазначені обставини та норми діючого законодавства уваги не звернув та дійшов хибного висновку про задоволення позову ОСОБА_5

На підставі вище зазначено, доводи апеляційної скарги товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» підлягають задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Судові витрати відповідача по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1 057 грн слід віднести на рахунок держави, оскільки ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи і, відповідно, звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2018 року скасувати, постановити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення суми відшкодування внаслідок страхового випадку відмовити.

Судові витрати товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1 057 грн відшкодувати за рахунок держави.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 11 лютого 2019 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 11 лютого 2019 року Постанова набрала законної сили 07 лютого 2019 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова Т. І. Пісоцька