Справа № 161/7061/18 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/802/114/19 Категорія: 48 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Здрилюк О.І., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов обгрунтовує тим, що з 2009 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 За час подружнього життя в сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Чоловік не проживає із сім'єю майже рік. ЇЇ доходів недостатньо, щоб забезпечити потреби дітей. Відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча має стабільний дохід, працює.

Просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2, 1983 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, 2009 р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 972 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним, покликається на недоведеність обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Суду при вирішенні справи про стягнення аліментів не надавалося рішення суду або висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, тому незрозуміло на які докази посилається суд, дійшовши висновку про проживання малолітнього ОСОБА_4, 2012 р.н., з батьком. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, і у суду не було підстав для застосування положень ч. 1 ст. 184 СК України та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, 2009 р.н.- скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 спроможний сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, які з огляду на нерегулярність та мінливість доходів відповідача, визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 972 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11.

Неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, постійно проживає з відповідачем ОСОБА_2 за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним за віком і за станом здоров'я, не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте від позивача не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, в позовній заяві вона просила визначити розмір стягуваних в її користь аліментів в частці від заробітку відповідача, і суд лише за заявою одержувача аліментів визначає їх розмір у твердій грошовій сумі.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому в суду першої інстанції не було підстав для застосування положень частини першої статті 184 СК України.

Так, в матеріалах справи наявна довідка ПрАТ "Луцьке АТП 10701" від 16.07.2018 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працював у ПрАТ "Луцьке АТП 10701" водієм з 01.11.2017 року по 16.07.2018 року. З 01.07.2018 по 16.07.2018 року знаходився у відпустці.

А тому, рішення суду першої інстанції в частині визначення способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме, що він є здоровою, працездатною особою, наявність у платника аліментів іншої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку і доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 травня 2018 року (дня подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи в стягненні з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, 2012 року народження, суд виходив з того, що дитина проживає з батьком.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними, допустимими та достовірними відповідно до ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

Позивач не зазначила і не подала до суду доказів проживання з нею сина ОСОБА_4.

На підтвердження тієї обставини, що син ОСОБА_4, 2012 року народження проживає з батьком, суду подано відповідь на звернення матері відповідача ОСОБА_5 до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 05.07.2018 року, з якої вбачається, що працівниками Луцького відділу поліції під час проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 протягом останнього року.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

На підтвердження заперечень в апеляційній скарзі щодо безпідставних висновків суду про проживання молодшого сина з батьком, позивач ОСОБА_1 жодних доказів не подала. Доводи про те, що відповідачем не надавалось суду рішення суду чи висновок органу опіки та піклування про проживання дитини з батьком не заслуговують на увагу суду, оскільки таке рішення приймається, якщо існує спір між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини. За змістом ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Отже, на час розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_4 проживає з батьком і є на його утриманні.

А тому, суд першої інстанції, давши юридичну оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про відмову в позові в частині стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина, який проживає з батьком і колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року в даній справі в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14, в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку і доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: