печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7813/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

06 лютого 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 7» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, у якому просив стягнути суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних, суму інфляційних втрат та пеню на суму, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, однак, не виконують покладені на них зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11 548,43 грн., а відтак, позивач просить суд стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості, інфляційної складової боргу, 3 % річних та пені, вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді від 01 червня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного провадження з повідомлення (виклику) сторін у судове засідання, за наявними у матеріалах справи доказами.

Відзиву у встановлений ухвалою судді строк відповідачами не надано.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Як вказує у позові представник позивача, між ТОВ «РАДА 7» і відповідачами не було укладено договору на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до чинного законодавства України, однак, згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верхового Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, а відсутність договору на надання таких послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до «Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 55, згідно з ст.ст. 151, 162 ЖК Української РСР та п. п. 5, 10 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», боржник зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість ним порушуються зазначені положення нормативно-правові актів та умови договорів.

Відповідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом строк.

Частиною третьою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що представником позивача надані достатні докази того, що позивач є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує квартиру АДРЕСА_1, у період часу з грудня 2016 року по грудень 2017 року, та була виконавцем житлово-комунальних послуг, які надавались власникам квартир зазначеного будинку у зазначений період, в тому числі відповідачам.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідачів, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 1 762, 00 грн., у відшкодування витрат з оплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України; ст.ст. 1-23, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, 3, ) заборгованістьу розмірі 11 548,43 грн. та судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець