Справа № 447/708/19 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/3110/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Ванівського О.М.,
суддів: Мельничук О.Я., Цяцяк Р.П.
розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної агрофірми ім. П.Сагайдачного про визнання права власності на майно, одержане як майновий пай в натурі,-

в с т а н о в и в :

В квітні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Приватної агрофірми ім. П.Сагайдачного про визнання права власності на майно, одержане як майновий пай в натурі, в якому просив: визнати його власником транспортного засобу - автомобіля ГАЗ-САЗ 3507, державний номерний знак(ДНЗ) НОМЕР_1 , 1987 року випуску, колір синій, № двигуна - НОМЕР_2 ; № шасі (рами)- НОМЕР_3 , номер кузова (причепа): САМОСКИД, одержаного ним як майновий пай у ПАФ ім. П.Сагайдачного с. Колодруби Миколаївського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням членів комісії по розподілу майна власників майнових паїв пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного від 15 вересня 2015 року належного власникам майнових паїв та на підставі протоколу засідання комісії від 15.09.2015р., обраної зборами пайовиків 12.06.2006р. по розподілу і продажі майна пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного було вирішено передати йому автомашину марки ГАЗ-53 «САЗ», залишену раніше рішенням зборів власників майнових паїв на покриття майнових паїв померлих власників майнового паю, у зв`язку із тим що він викупив майнові паї належні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вартість яких відповідає вартості даної автомашини.

Згідно договорів купівлі-продажу майнових паїв від 14.09.2015 року він купив майновий пай належний ОСОБА_2 в сумі - 2628 грн., майновий пай ОСОБА_3 в сумі - 723 грн.08 коп., та майновий пай ОСОБА_5 в сумі - 39 грн.71 коп., разом на суму - 3390 грн.79 коп..

У відповідності до довідки № 1 від 03.01.2019 року, виданої ПАФ ім. П.Сагайдачного, згідно даних бухгалтерського обліку станом на 1.01.2019р. вартість транспортного засобу: автомашини ГАЗ-САЗ-3507 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 становить - 3367 грн.85 коп.( три тисячі триста шістдесят сім гривень 85 коп.)

Згідно облікової картки державного ТЗ 9112 ЛВС від 19.02.2019 року, виданого територіальним сервісним центром № 4645 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області (копію облікової картки долучаю) автомобіль ГАЗ-САЗ 3507 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , колір синій, № двигуна: НОМЕР_2 ; № шасі (рами) НОМЕР_3 зареєстрований за ВСГК імені Сагайдачного село Колодруби Миколаївського району Львівської області.

Відповідно до довідки № 32 від 21.03.2018 року Миколаївського районного військового комісаріату про перебування транспортного засобу на військовому обліку транспортний засіб вантажний-С САЗ ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску знятий з військового обліку.

Згідно Акту від 03.01.2019 року передачі автомашини ГАЗ-САЗ - 3507,1987 року випуску, державний № НОМЕР_1 , цей автомобіль було передано йому у власність на підставі вищезазначеного рішення комісії по розподілу майна власників майнового пайового фонду ПАФ ім. П.Сагайдачного с. Колодруби Миколаївського району Львівської області.

Таким чином, згідно діючого законодавства, зокрема у відповідності до Указу Президента України від 29.01.2001р. № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Постанови КМ України від 28.02.2001р. № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», йому передано у власність вартість належного йому майнового паю в натурі, тобто рухоме майно: вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ-3507 державний № НОМЕР_1 , 1987 р. випуску, який він своїми силами та засобами відремонтував та утримує в робочому стані.

А тому передача йому у власність вантажного автомобіля марки ГАЗ-САЗ-3507 державний № НОМЕР_1 , 1987 р. випуску відповідала чинному законодавству, однак не було завершено оформлення правовстановлюючого документу для державної реєстрації його права власності. Це сталося не з його вини, а лише тому, що на місцях ні органами державної влади, ні органами місцевого самоврядування не було належно організовано захист майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки України, як це було передбачено чинним законодавством, у зв`язку з чим просив позов задоволити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року в позові ОСОБА_1 до Приватної агрофірми ім. П.Сагайдачного про визнання права власності на майно, одержане як майновий пай в натурі - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та такими, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні судів першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем не подано, а судом не здобуто доказів про виділення зі складу пайового фонду та передачі майна в натурі окремим власникам майнових паїв, на балансі якого підприємства перебуває спірний автомобіль та докази неможливості його реєстрації у відповідних державних органах, тобто, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення права позивача.

На спростування висновку суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на балансі якого підприємства перебуває спірний автомобіль, то останнім до позовної зави було долучено копію облікової картки державного транспортного засобу 9112 ЛВС від 19.02.2019 року, яка видана територіальним сервісним центром № 4645 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, та згідно якої спірний автомобіль ГАЗ-САЗ 3507, 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , колір синій, № двигуна: НОМЕР_2 ; № шасі (рами) НОМЕР_3 . Спірний автомобіль зареєстрований за ВСГК імені Сагайдачного село Колодруби Миколаївського району Львівської області. У відповідності до довідки № 1 від 03.01.2019 року, виданої ПАФ ім. П.Сагайдачного, згідно даних бухгалтерського обліку відповідача станом на 01.01.2019р. вартість транспортного засобу: автомашини ГАЗ-САЗ-3507 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 становить - 3367 грн.85 коп. ( три тисячі триста шістдесят сім гривень 85 коп.)

Вище зазначені документи чітко засвідчують факт перебування спірного автомобіля на балансі відповідача.

За даними довідки № 32 від 21.03.2018р. Миколаївського районного військового комісаріату спірний транспортний засіб знятий з військового обліку.

Рішенням комісії обраної загальними зборами власників майнових паїв від 12.06.2006 року для передачі майна пайового фонду в натурі окремим власникам майнових паїв, вирішено питання про передачу майнового паю - спірного автомобіля власникам майнових паїв, які на підставі договорів купівлі-продажу майнових паїв від 14.09.2015 року придбані: пай належний ОСОБА_2 в сумі - 2628 грн., майновий пай ОСОБА_6 в сумі - 723 грн.08 коп., та майновий пай ОСОБА_7 в сумі - 39 грн.71 коп., разом на суму - 3390 грн.79 коп., яка відповідає вартості спірного автомобіля.

Згідно Акту від 03.01.2019 року передачі автомашини ГАЗ-САЗ -3507, 1987 року випуску, державний № НОМЕР_1 , цей автомобіль було передано позивачу у власність на підставі вищезазначеного рішення комісії по розподілу майна власників майнового пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного с. Колодруби Миколаївського району Львівської області.

Таким чином, згідно діючого законодавства, зокрема у відповідності до Указу Президента України від 29.01.2001р. № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Постанови КМ України від 28.02.2001р. № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», йому передано у власність вартість належного мені майнового паю в натурі, тобто рухоме майно: вантажний автомобіль марки ГA3-CA3-3507 державний № НОМЕР_1 , 1987 р. випуску, який він своїми силами та засобами відремонтував та утримує в робочому стані.

Згідно п. 9 Положення про порядок розподілу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, на виконання Указу Президента України від 29.01.2001 № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», «виділення майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням, в процесі вирішення майнових питань, здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) за рішенням загальних зборів співвласників із складу пайового фонду майна».

А тому передачайому у власність вантажного автомобіля марки ГАЗ-СA3-3507 державний № НОМЕР_1 , 1987 р. випуску відповідала чинному законодавству, однак не було завершено оформлення правовстановлюючого документу для державної реєстрації його права власності.

Враховуючи вище викладене, відсутність документів, які є підставою реєстрації автомобіля у відповідних державних органах влади, підстав звернення для реєстрації спірного автомобіля до відповідних державних органів влади у нього не було. Саме, неможливість оформити зареєструвати автомобіль на своє ім`я, і є свідченням порушенням його права, за захистом якого він і звернувся до суду.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не установлена

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційноїінстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 2 ст.247 ЦПК України зазначено, що якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні, позивачем не подано, а судом не здобуто доказів про виділення зі складу пайового фонду та передачі майна в натурі окремим власникам майнових паїв, на балансі якого підприємства перебуває спірний автомобіль та докази неможливості його реєстрації у відповідних державних органах, тобто, позивачем не надано, зокрема, доказів, що підтверджують факт порушення його прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 купив майновий пай належний ОСОБА_2 в сумі - 2628 грн., майновий пай ОСОБА_3 в сумі - 723 грн.08 коп., що підтверджується договорами купівлі-продажу майнових паїв від 14.09.2015 року.(а.с.17,19)

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛВ №4/2012, майновий пай ОСОБА_4 становить 39 грн.71 коп.(а.с.21)

Згідно довідки виданої виконкомом Колодрубівської сільської ради від 20.03.2019р., майновий май належний ОСОБА_4 передано ОСОБА_8 в зв`язку із тим, що він його викупив.(а.с.22)

Рішенням членів комісії по розподілу майна власників майнових паїв пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного від 15 вересня 2015 року належного власникам майнових паїв та на підставі Протоколу засідання комісії від 15.09.2015р., обраної зборами пайовиків 12.06.2006р. по розподілу і продажі майна пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного було вирішено передати ОСОБА_1 автомашину марки ГАЗ-53 «САЗ», залишену раніше рішенням зборів власників майнових паїв на покриття майнових паїв померлих власників майнового паю.(а.с.8,9)

Згідно Протоколу № 5 від 11.12.1997 року загальних зборах виробничого с/г кооперативу ім. П. Сагайдачного було прийнято рішення про проведення реформування ВСТК ім. П.Сагайдачного у приватну агрофірму ім. П. Сагайдачного.(а.с.14)

Як вбачається із копії облікової картки державного транспортного засобу 9112 ЛВС від 19.02.2019 року, яка видана територіальним сервісним центром № 4645 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, спірний автомобіль ГАЗ-САЗ 3507, 1987 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , колір синій, № двигуна: НОМЕР_2 ; № шасі (рами) НОМЕР_3 зареєстрований за ВСГК імені Сагайдачного село Колодруби Миколаївського району Львівської області.(а.с.12)

У відповідності до довідки № 1 від 03.01.2019 року, виданої ПАФ ім. П.Сагайдачного, згідно даних бухгалтерського обліку відповідача станом на 01.01.2019р. вартість транспортного засобу: автомашини ГАЗ-САЗ-3507 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 становить - 3367 грн.85 коп. ( три тисячі триста шістдесят сім гривень 85 коп.)

Згідно довідки №32 від 21.03.2018р. ІНФОРМАЦІЯ_1 , спірний транспортний засіб знятий з військового обліку.(а.с.15)

Відповідно до Акту від 03.01.2019 року передачі автомашини ГАЗ-САЗ -3507, 1987 року випуску, державний № НОМЕР_1 , цей автомобіль було передано ОСОБА_1 у власність на підставі вищезазначеного рішення комісії по розподілу майна власників майнового пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного с. Колодруби Миколаївського району Львівської області.(а.с.16)

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації).

Порядок виділення частки майна передбачено пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій, відповідно до яких, зокрема, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву; частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі; для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом зазначених нормативно-правових актів - документом, що встановлює право власності на майновий пай, є відповідне свідоцтво, яке видається сільською, селищною радою, міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, а для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, до сільської, селищної ради подаються посвідчені в установленому законом порядку копія відповідної цивільно-правової угоди, попереднє свідоцтво та після їх отримання відповідна рада вносить зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП.
Проте, позивачем не дотримано встановленого законом порядку набуття права власності на нерухоме майно, яке виділене власникам майнових паїв.

З позовної заяви вбачається, що позовні вимоги обґрунтовано рішенням членів комісії по розподілу майна власників майнових паїв пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного від 15 вересня 2015 року належного власникам майнових паїв та на підставі Протоколу засідання комісії від 15.09.2015р., обраної зборами пайовиків 12.06.2006р. по розподілу і продажу майна пайового фонду ПАФ ім. П. Сагайдачного, згідно якого було вирішено передати ОСОБА_1 автомашину марки ГАЗ-53 «САЗ», залишену раніше рішенням зборів власників майнових паїв на покриття майнових паїв померлих власників майнового паю.

В подальшому, 03 січня 2019 року вищезазначене майно згідно акту приймання-передачі було передане позивачу ОСОБА_1 ..

Колегія суддів переконана, що зазначене рішення членів комісії, протокол та акт приймання-передачі не можуть бути підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на вищезгаданий транспортний засіб та відповідно не може вважатися достатньою підставою для задоволення позову.

Зважаючи на вищенаведене, а також зібрані у справі докази, колегія суддів вважає вірним висновок суду, щодо відсутності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.374 ч.1 п.1, 375, 383,384, 389- 391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2019 року.

Головуючий О.М.Ванівський

Судді О.Я.Мельничук

Р.П. Цяцяк