Справа № 653/1364/19
Провадження № 2-о/653/117/19
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2019 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Крапівіної О.П.,

секретаря - Гурковського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 , який відповідно до заповіту призначив її спадкоємцем. У видачі свідоцтва про право на спадщину, заявнику було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття. Зазначає, що вона дійсно фактично проживала зі спадкодавцем, але була зареєстрована за іншою адресою. Тому заявник була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та підтвердила обставини викладені в заяві та просила суд задовольнити заяву в повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні вказали, що добре знають заявника ОСОБА_1 та вказали, що вони проживали разом в шлюбі, а потім розійшлись.

Суд, вислухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши надані докази заявником, вважає встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.09.2016 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заповіту №197, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41966519 від 30.10.2015 року, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34165237 від 25.02.2015 року, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№495126 від 28.12.2001 року.

Відповідно до копії листа-роз`яснення №277/01-16 від 27.02.2019 року приватного нотаріусу Бернацької Н.Г., вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що у шестимісячний термін не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вона має права звернутись до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до копії заповіту №197 від 13.10.2015 року, ОСОБА_3 все належне йому майно заповів ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.ст.1268, 1272, 1296-1297 ЦК чітко вказується, що спадщина приймається в нотаріальній конторі і свідоцтво про право на спадкове майно видається нотаріусом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, суд розглядає спори, коли право особи порушується або не визнається іншими особами.

Отже, на даний час спору у заявника немає, оскільки заявник не надав суду підтверджуючий документ, що нотаріус за місцем відкриття спадщини(знаходження нерухомого майна) відмовив спадкоємцю у заведенні спадкової справи.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заявник пояснила, що встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем їй потрібно для оформлення спадкового майна. Заявник не вказує, що вона не прийняла спадщину, тобто, не подала заяву у строки, передбачені ст. 1270 ЦК- шість місяців з дня відкриття спадщини, чи не був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, хоча із смислу заяви це вбачається чітко.

Однак, заявнику встановлення даного факту не потрібно у зв`язку з наявністю заповіту.

Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо даний факт не має юридичного значення, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким ,що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може йому визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, встановлення факту постійного проживання, крім того, для заявника не має юридичного значення, оскільки не породжує для нього прав та обов`язків: в нотаріальну контору заявник має подати заяву про прийняття спадщини у 6 місячний строк, або копію паспорту з реєстрацією, а не рішення суду, а в разі пропуску цього строку-рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги заявника є безпідставними, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.315 ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем і- відмовити.

Відмовити у встановлені факту того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду в термін 30 днів з дня оголошення рішення.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна