РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування позову позивач зазначає, що в липні місяці через мережу Інтернет було знайдено оголошення про продаж обладнання в місті Запоріжжі. При спілкуванні з особою, яка розмістила дане оголошення ( ОСОБА_5 ) домовилися про час виготовлення та ціну обладнання, а саме дробилку ДМП-1000. Для перерахування частки завдатку за обладнання було надано реквізити картки, яка належить ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_7 . 19 липня 2018 року було перераховано на зазначені вище реквізити грошові кошти в розмірі 57995, 00 грн. Також 03 серпня 2018 року було додатково перераховано 19995.00 грн. Після спливу строку поставки обладнання, позивач зателефонував ОСОБА_8 на, що він відповів, що нічого не знає, грошові кошти не отримував та відмовився від поставки потрібного обладнання. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, позивач вважає, що зазначені кошти безпідставно отримані відповідачем у справі, через що просить стягнути з останнього 80984,00 грн.

Відповідач ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечувала. Відповідно до змісту її відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , позивач у справі, звернувся до неї та її чоловіка, ОСОБА_9 , через розміщене в мережі Інтернет оголошення про продаж обладнання в місті Запоріжжі й домовилися про виготовлення йому дробилки ДМП - 1000. Після того як вони з позивачем остаточно домовилися про продаж зазначеної дробилки ДМП - 1000, обумовивши відповідну ціну, було укладено відповідний договір поставки обладнання від 12 липня 2018 року. В подальшому позивачка домовилася з ОСОБА_10 про виготовлення ним дробилки ДМП-1000 та додаткових матеріалів до неї й сплачувала за його роботи грошові кошти. 11 жовтня 2018 року позивач отримав продане йому обладнання через ОСОБА_10 , який фактично, за розпорядженням відповідача, віддавав позивачеві дробилку ДМП-1000 та додаткові матеріали до неї. Позивач зазначає, що підставою для перерахування їй грошових коштів був договір, тобто зобов`язання, що усуває можливість стверджувати, що вона отримала ці грошові кошти без достатньої правової підстави, через що в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 липня 2018 року ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 перерахував грошові кошти в розмірі 57995, 00 грн., призначення платежу - „надходження готівки з платіжними картками". 03 серпня 2018 року було додатково перераховано ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 19995.00 грн., призначення платежу - „надходження готівки з платіжними картками".

Як зазначено в позовній заяві, підтверджено поясненнями представника позивача й не спростовується в поданому відзиві відповідачем, зазначені грошові кошти перераховано ОСОБА_6 в якості виконання зобов`язання по оплаті за виготовлення обладнання - дробилки ДМП - 1000. Сторонами у справі не заперечується того факту, що в зв`язку з попередньою домовленістю між ними, ОСОБА_6 та її чоловік, ОСОБА_9 , поклали на себе зобов`язання по виготовленню на замовлення ОСОБА_1 обладнання - дробилки ДМП - 1000, а останній був зобов`язаний заплатити за нього, в якості попередньо обумовленої між сторонами його вартості, суму в розмірі 80984, 00 грн.

За змістом положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються, зокрема, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки, достовірність зазначених обставин - перерахування грошових коштів у розмірі 57995 грн. (19.07.2018 року) та у розмірі 19995 грн. (03.08.2018 року) на ім`я ОСОБА_6 у рахунок виконання ОСОБА_1 зобов`язання по оплаті за обладнання, а так само і добровільність визнання сторонами цих обставин, перебувають поза обґрунтованого сумніву, то такі встановлені судом факти не підлягають доказуванню.

Отже, підставою для перерахування ОСОБА_6 грошових коштів було зобов`язання ОСОБА_1 по оплаті за обладнання, тобто правочин, що усуває можливість стверджувати, що ОСОБА_6 отримала ці грошові кошти без достатньої правової підстави.

Факт укладення договору поставки обладнання також підтверджується договором поставки обладнання між ТОВ „Донстройинвест", засновником якого є ОСОБА_6 , та позивачем у справі, ОСОБА_1 Відповідно до специфікації до цього договору, підписаної в тому числі ОСОБА_1 , предметом продажу виступили дробилка ДМП-1000 вартістю 60000 грн. Окрім цього, додатково було зазначено, що предметом договору купівлі-продажу були вихідна фракція діаметром 30-35 мм, довжиною до 120 мм й вихідна фракція діаметром 1-2 мм, довжиною до 10 мм, що збільшили вартість проданого товару.

Окрім цього, факт існування зобов`язання по платі за обладнання та перерахування коштів в розмірі 80984 грн. за виготовленні дробилки ДМП-1000, підтвердили в суду свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він за домовленістю з ОСОБА_6 виготовив - дробилку ДМП-1000. ОСОБА_6 оплачувала йому за ці роботи. В подальшому, свідок ОСОБА_10 , передав цю дробилку, за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про що останнім складено відповідну розписку.

Факт отримання від свідка ОСОБА_10 дробилки ДМП-1000, яка ним була виготовлена за домовленістю з чоловіком ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , не заперечував й свідок ОСОБА_11 , який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача.

В зв`язку з цим, суд вважає доведеним факт того, що грошові кошти в розмірі 80984 грн., про стягнення яких подано позов ОСОБА_1 , було перераховано останнім на рахунок ОСОБА_6 в рахунок виконання зобов`язань, які було покладено на ОСОБА_1 за виготовлення за його домовленістю обладнання - дробилки ДМП - 1000.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відносини між сторонами у справі щодо перерахування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 80984 грн. в рахунок виконання зобов`язання щодо виготовлення обладнання - дробилки ДМП -1000, регулюються нормами зобов`язального права, які застосовуються до окремих видів договорів (договір купівлі-продажу), а не ст. 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позову.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна його збереження без достатніх правових підстав.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом , іншими правовими актами чи правочином. Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Норми статті 1212 ЦК України можуть застосуватися тільки до позадоговірних зобов`язань.

В даному випадку, сторони у справі, перебували в зобов`язальних відносинах щодо виготовлення обладнання - дробилки ДМП -1000.

Правовідносини сторін в даному випадку регулюються нормами зобов`язального права, які застосовуються до окремих видів договорів, а не ст. 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивач розпорядився своїм правом та звернувся до суду з вимогами про стягнення суми в порядку ст. 1212 ЦК України, через що суд позбавлений можливості надати правову оцінку діям відповідачки з приводу правомірності використання коштів, отриманих від позивача.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його позову, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.В.Геєць