Ухвала

27 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 201/18305/17

провадження № 61-45201ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2019 року у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування майнової шкоди у розмірі 78 064,00 грн та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_2 грошові кошти на відшкодування майнової шкоди у розмірі 1 300 497,10 грн та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

17 серпня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Головне управління ДКСУ у Дніпропетровській області направило касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 24 липня 2019 року. На підтвердження зазначених обставин до касаційної скарги додано копію супровідного листа Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2019 року з відміткою про отримання 24 липня 2019 року.

Враховуючи положення частини другої статті 390 ЦПК України, а також те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 24 липня 2019 року та протягом тридцяти днів з цієї дати її оскаржено в касаційному порядку, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Водночас заявник у касаційній скарзі вказує, що його звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а також посилається на постанову Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, однак Головне управління ДКСУ у Дніпропетровській області не подавало позовну заяву до суду та є відповідачем у даній справі.

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовні заяви у справі, пред`явлені у грудні 2017 року та у травні 2018 року, містять чотири позовні вимоги майнового характеру (стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 78 064,00 грн, в рахунок відшкодування моральної школи 10 000,00 грн; стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1 300 497,10 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 2 пункту 1 частини першої другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У частині першій статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

З огляду на положення наведених норм законів, за позовні вимоги майнового характеру, оскільки 1 відсоток ціни позову більший ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 17 620,00 грн (1 762,00 грн Х 5 Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Головному управлінню державної казначейської служби України у Дніпропетровській області строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2019 року.

Касаційну скаргу Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2019 року у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько