Справа №359/7508/19
Провадження №2-о/359/42/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Коробова О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Стаханов (Кодіївка) у віці 87 років.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи не з`явився у судове засідання. На електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заперечень по суті справи не мала.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 серпня 1959 року уклали шлюб. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу наявною в матеріалах справи серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті осо-би на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої тери-торії України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі вих. №9-1130/0/4-16 від 15 квітня 2016 року, під час вирішен-ня питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Євро-пейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосову-ватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недісними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, доку-менти, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знахо-дяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукуп-ності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.2571 ЦПК України.

З копії лікарського свідоцтва про смерть № 173 від 01 серпня 2019 року та копії довідки про причини смерті від 01 серпня 2019 року (а.с. 9), а також копії свідоцтва про смерть від 06 серпня 2019 року (а.с.10) вбачається, що 31 липня 2019 року внаслідок хронічної недостатності кровообігу та хронічної недостатності на фоні церебрального атеросклерозу в м. Стаханов, Луганської області.

Як вбачається з Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 року, з врахуванням змін, внесених до нього розпорядженням Кабінету Міністрів України №79-р від 07.02.2018 року, в м. Єнакієве Донецької області органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Крім того, 13 серпня 2019 року керівник Бориспільського МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області Прохорова В.В. винесла відмову №687/16.4-137 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 (а.с.11).

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також здійснення заявником спадкових та соціальних прав, належить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Брянка Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов Луганської області.

Керуючись ст.ст. 259,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Брянка Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханов Луганської області.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду С.С. Чирка