Головуючий суду 1 інстанції - Коваленко Д.С.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 425/1843/16-ц
Провадження № 22-ц/810/127/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.

учасники справи :

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

відповідач - ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи») на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Албфа-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500933980 від 09.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 09.04.2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 50093380 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику - ОСОБА_2 кредит в сумі 92269,94 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним на умовах та в строки, визначені договором та Додатком № 1 до нього -графіком погашення кредиту. Датою остаточного повернення кредиту визначено сторонами -10.04.2019 року.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язання за договором кредиту в строки, визначені договором, з метою досудового врегулювання спору, боржнику була направлена вимога про дострокове погашення кредиту за договором, яка не була виконана.

Відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 10.05.2016 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 129793,90 грн., з яких:

92172,42 грн. - борг за кредитом,

20455,80 грн.- борг по процентам,

16165,68 грн. - борг по комісії,

1000 грн. - штраф.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за зазначеним договором.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року у позов ПАТ «Альфа-Банк» було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 128793 грн.90 коп. У задоволенні вимог щодо штрафу було відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Не погодившись з таким рішення відповідач подала заяву про перегляд вказаного заочного рішення, в якій вказала, що позивачем не надано належних доказів щодо нарахування заборгованості по договору кредиту. Також надала копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якої її прізвище змінилось з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 26 березня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було задоволено та скасоване рішення від 04 серпня 2016 року.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 травня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ «Альфа-банк» звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором, а саме виписки з особового рахунку відповідача та вимоги про усунення порушень та докази її відправки позичальнику. Також банк вказав, що відповідач після укладення договору виконувала його умови, до моменту припинення сплати кредиту та відсотків за його користування, а тому визнала факт укладення договору кредиту. Крім того, сам договір нею не оспорений, в судовому порядку не визнаний недійсним, а тому має виконуватись належним чином останньою. Таким чином, банківська установа вважає, що рішення судом ухвалено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, що мають значення для справи.

ПАТ «Альфа-Банк» надало суду апеляційної інстанції виписки по особовим рахункам позичальника та копію кредитної справи останньої.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в якості правонаступника ПАТ «Альфа-Банк».

Сторони справи повідомлені належним чином про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про врученя поштового відправлення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та надані в апеляційному суді докази скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк»» такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували виконання позивачем свого обов`язку щодо надання коштів кредиту, які відповідно до умов договору повинні перераховуватись шляхом безготівкового перерахування їх на рахунок, що відкриті у ПАТ «Альфа-Банк». Суд дійшов такого висновку на підставі «Положення про організацію операційної діяльності банках України», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, відповідно до вимог якої підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку були первинні документи. Такими первинними документами відповідно до п. 4.3. цього Положення є меморіальні документи, які застосовувались банками (на час укладення договору кредиту) для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками. Також суд зазначив, що такими доказами можуть бути і виписка по рахунку НОМЕР_2,що відкрити й у ПАТ «Альфа-Банк».

Крім того, судом вказано, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів щодо невиконання позичальником свого обов`язку щодо погашення кредиту та відсотків за його користування у строки, розмірі та спосіб, передбачені договором кредиту.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції поспішним та помилковим, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, які виникли на підставі укладеного кредитного договору .

09 квітня 2014 року ПАТ "Альфа-Банк»" та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 500933980 відповідно до якого банк видав позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування на рахунок НОМЕР_2, що відкритий у ПАТ «Альфа-Банк» суми грошових коштів в розмірі 92269,94 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором №500358725 від 03.04.2013 року. Термін користування кредитом встановлено 60 місяців, датою остаточного повернення кредиту сторони погодили дату- 10.04.2019 року. Позичальник зобов`язався сплачувати 15.99% за користування кредитом. Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору сторони встановили графік погашення кредиту, який встановлено щомісячно до 10 числа кожного місяця позичальник повинен був сплачувати тіло кредиту та відсотки за його користування шляхом перерахування коштів на рахунок банку у ПАТ «Альфа-Банк» НОМЕР_3 у строки та розмірах, визначених у графіку платежів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надані первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами зазначеного положення, а саме виписку по особовим рахункам з 09.04.2014 року по 21.06.2016 року, де зазначено номер кредитного договору 3980, з якої вбачається, що відповідач, отримавши повну суму кредиту, погасила заборгованість за кредитним договором № 500358725 від 03.04.2013 року.

З цієї ж виписки вбачається, що відповідач сплачувала кошти в рахунок погашення тіла кредиту -05.05.2014 року у сумі 2000 грн., 26.08.2014 року у сумі 3000 грн. Також надано виписку по особовому рахунку з 09.04.2014 року по 21.06.2016 року НОМЕР_3, з якої вбачається перерахування банком на рахунок ОСОБА_2 суми кредитних коштів - 92269,94 грн.

Скаржником також надано дві копії меморіальних ордерів № 36734 від 10.04.2014 року -про надання кредиту за кредитним договором № 500933980 від 09.04.2014 року та ордер № 66161 від 10.04.2014 року -про перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитним договором № 500358725 від 03.04.2013 року. Згідно цих меморіальних ордерів одержувачем коштів зазначено- ОСОБА_2 та вказано рахунки НОМЕР_3, який відкритий для погашення кредитного договору від 09.04.2014 року; НОМЕР_2 -рахунок за кредитним договором від 03.04.2013 року.

На підтвердження факту виникнення кредитних правовідносин між сторонами банком надано клопотання позичальника, яке підписано ОСОБА_2, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку з фінансовими проблемами, остання просила розглянути можливість оформлення нового кредиту в сумі 92269,94 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором № 500358725 від 03.04.2013 року.

Банком надано копію договору про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 500933980 від 09.04.2014 року, відповідно зі змісту якого вбачається, що сторони договору врегулювали п.2.6 кредитного договору і погодили, що повернення кредиту, сплату процентів за його користування та інших платежів здійснюється шляхом повернення кредиту позичальником з 10.11.2014 року щомісячно і у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та графіком платежів, який є Додатком № 1 до договору. Сплата процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частками у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів.

Відповідно до копії Анкети-заяви відповідач у справі своїм підписом та проставленням дати - 09.04.2014 року засвідчила про те, що ознайомлена з умовами надання кредиту та згодна з ними, також в цій заяві надала згоду на відкриття поточного (карткового) рахунку ПАТ «Альфа-Банк».

Про те, що відповідач отримав суму кредиту вказану у позовній заяві підтверджено вищевказаною випискою по особовому рахунку ОСОБА_2, та підтверджує, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав грошові кошти з рахунку. Зазначені вище обставини, підтверджують, що між сторонами було укладено кредитний договір.

Таким чином, у суду на підставі наданих позивачем доказів не виникло сумнівів щодо виникнення між сторонами кредитних правовідносин, договір кредиту в судовому порядку не визнаний не дійсним, а тому підлягає виконанню усіма сторонами.

Враховуючи доведеність виконання свого обов`язку банком щодо перерахування суми кредиту позичальнику, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню частково.

Відповідно до виписки по рахунку відповідача вбачається, що вона не виконала своє зобов`язання за кредитним договором від 09.04.2014 року у строки, розмірі та на умовах передбачених умовами договору та Додатку до нього.

Таким чином, відповідачкою порушено зобов`язання, що відповідно до ст.610 ЦК України є його неналежним виконанням.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за основним боргом складає - 92172,42 грн. - борг за кредитом, 20455,80 грн.- борг по процентам, 16165,68 грн. - борг по комісії.

Колегія суддів вважає, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Банк в позові також просив стягнути з відповідачки штраф у розмірі 1000 грн., оскільки умовами договору, а саме п.4 розділу 1 кредитного договору та в розділі 2 п.13 кредитного договору встановлено, що в разі повного або часткового прострочення повернення кредиту або сплати процентів за користування ним, позичальник зобов`язується сплатити банку штраф у сумі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів. Також додатково встановлено, що якщо прострочення платежу триває більше п`яти днів, то позичальник сплачує 150 грн.за кожний випадок прострочення платежу. На підставі цього, банк нарахував відповідачу суму 1000 грн. неустойки та просив її стягнути.

Розглянувши дану вимогу, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки кредитні правовідносини виникли під час дії ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст.2 цього Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафу на основну суму заборгованості за зобов`язаннями з кредитних договорів з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція.

Згідно інформації, наданої Управлінням ДМС України в Луганській області вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована з 07.06.1999 року за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція», затвердженого розпорядженням КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року місто рубіжне Луганської області відноситься до населених пунктів, де здійснювалась антитерористична операція.

На підставі вищевикладеного, вимога про стягнення штрафу у розмірі 1000 грн. з відповідача не підлягає задоволенню.

Враховуючи думку сторін, перевіривши та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що доводи апеляційної скарги є слушними, у зв`язку з цим суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини по справі, що призвело до неправильного вирішення спору.

Таким чином, апеляційна скарга ПАТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі новим рішенням.

Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України судові витрати понесені та документально підтверджені позивачем слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.ст.374, 376, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» ( правонаступник- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ) -задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 25 травня 2018 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» ( правонаступник -Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» , п/р 2001 в ПАТ «Альфа Банк» , МФО 300346 заборгованість за кредитним договором № 500933980 від 09.04.2014 року у розмірі 128793,90 грн. 00 коп. (сто двадцять вісім тисяч сімсот дев`яносто три гривні та дев`яносто копійок).

У задоволенні вимоги про стягнення штрафу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» ( правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» , п/р 2001 в ПАТ «Альфа Банк» , МФО 300346) судовий збір у сумі 2920,40 ( дві тисячі дев`ятсот двадцять гривень сорок копійок).

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 січня 2019 року.

Головуючий: В.В.Кострицький

Судді: М.В. Назарова

Ю.В. Єрмаков