Провадження №2о/155/110/19
Справа №155/1261/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, вказуючи на ті обставини, що станом на 24 серпня 1991 року проживав і по даний час проживає в Україні.

Заявник має намір отримати паспорт громадянина України, оскільки через власну недбалість цього вчасно не зробив. Однак отримати його без встановлення факту проживання на території України він не має змоги. З врахування вищенаведеного, просить суд встановити факт його постійно проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року і на даний час.

Заявник, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій свої вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

06 грудня 2019 року до суду надійшов відзив від Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в якому зазначено, що надана заявником інформація не підтверджує факту його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Представник заінтересованої особи, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, однак в письмовій заяві при розгляді справи покладався на думку суду.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Диковини Горохівського району Волинської області.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, ОСОБА_1 22 березня 1981 року в Миколаївській сільській раді народних депутатів Радехівського району Львівської області зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

В даному шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 .

Відповідно до указу Єпископа Волинського і Луцького №1131 від 18 жовтня 1990 року ОСОБА_1 був призначений настоятелем Свято-Різдво-Богородичного храму села Новостав Горохівського району Волинської області.

Довідкою Керуючого Волинською Єпархією №276 від 16 липня 2018 року стверджується, що протоієрей ОСОБА_7 ( ОСОБА_1 ) дійсно являється кліриком Волинської єпархії Української Православної Церкви і служить настоятелем Свято-Різдво-Богородичного храму села Новостав Горохівського району Волинської області згідно з указом №1131 від 18 жовтня 1990 року.

В 1991 році ОСОБА_1 документований паспортом громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , який виданий відділом внутрішніх справ Горохівського райвиконкому Волинської області.

Довідкою Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області №801 від 23 жовтня 2019 року стверджується, що ОСОБА_1 постійно проживає без реєстрації в селі Новостав Горохівського району Волинської області з 24 жовтня 1990 року по даний час, разом з ним проживала і зареєстрована з 16 червня 1991 року його дружина ОСОБА_8 .

Згідно з ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно із п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Положеннями пункту 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3Закону України «Про громадянство України» особа, яка станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання в Україні на зазначену дату, подає ряд документів, зокрема, й судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

За змістом п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів.

Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно з ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд враховує, що від встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року залежить виникнення в останнього права на визначення належності його до громадянства України та отримання документа, що посвідчує його особу (паспорта громадянина України). При цьому, в інший спосіб такий факт встановити неможливо.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України, станом на 24 серпня 1991 року і на 13 листопада 1991 року включно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Диковини Горохівського району Волинської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Горохівського районного суду Адамчук Г.М.