Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року справа № 542/1016/18

2/542/162/19

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Коркішко А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про право на утримання дружини після розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

07.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з даним позовом. Після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно з дня подачі до суду позовної заяви.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 19.07.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, сімейні відносини з яким припинені на підставі судового рішення від 06 липня 2018 року. Під час перебування у шлюбі позивач захворіла, через що їй було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Вона не працює, пенсія, яку отримує по інвалідності, є недостатньою, щоб матеріально себе забезпечити. У звязку з цим вона потребує утримання від відповідача, який отримує пенсію, орендну плату за земельну ділянку, тому має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Однак в добровільному порядку не виконує свій обовязок, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд уточнений позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначив, що його бувша дружина дійсно є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, однак її рівень матеріального забезпечення не є меншим від прожиткового мінімуму, оскільки має на праві приватної власності квартиру, яку здає в оренду, має земельну ділянку, за яку також отримує орендну плату. Крім того зазначив, що на даний час він здійснює догляд за своїм вітчимом, сплачує кредити, які були за згоди колишньої дружини взяті на спільні потреби в різних банківських установах. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши сторони, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги частковому підлягають задоволенню у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що з 19.07.2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 8), який 10.07.2018 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 102087, виданим Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 10.07.2018 року (а.с. 32).

Судом встановлено, що згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.12.2017 року ОСОБА_4 встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок загального захворювання, у звязку із ураженням опорно-рухового апарату, безтерміново. Останній протипоказана робота, що повязана з тривалою ходою (а.с. 7).

Відповідно до довідки приватної агрофірми «Обрій» ОСОБА_4 має земельну ділянку площею 2,6386 га, яку здає в оренду і отримала орендну плату за вирахуванням податків за 2017 рік 7322,00 грн, за 2018 рік 7323,00 грн. (а.с. 115).

Відповідач ОСОБА_5 отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за травень-жовтень 2018 року становив 2613,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Кобеляцького обєднаного УПФ України Полтавської області № 907/03 від 03.10.2018 року (а.с. 34).

ОСОБА_5 має у приватній власності земельну ділянку площею 3,68 га, яку здає в оренду селянському (фермерському) господарству «Атланта»., що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, додатковою угодою № 2 до договору оренди земельної ділянку (а.с. 37-39).

Згідно довідки С(Ф)Г «Атланта» № 66-Б від 19.12.2018 року ОСОБА_5 отримав орендну плату за вирахуванням податків за 2016 рік 5722,30 грн., за 2017 рік 8174,76 грн, за 2018 рік 8174,76 грн. (а.с. 82).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено, що за положеннями частин другої, четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

При цьому відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у звязку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Як встановлює ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положення ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 отримує пенсію за віком, про те, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини, що обтяжений іншими аліментними зобовязаннями та має на утриманні інших непрацездатних осіб, суд не повідомив та відповідних доказів не надав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 200 грн. щомісячно.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог.

Згідно ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 12 від 03.08.2018 року, наданої адвокатом ОСОБА_1, позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного ст.ст. 75-80 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про право на утримання дружини після розірвання шлюбу задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Руденківка, вул. Гагаріна, 48, Новосанжарського району, Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Руденківка, вул. Гагаріна, 48, Новосанжарського району, Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - 500 (пятсот) грн. витрат, повязаних з наданням юридичної допомоги.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4;

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6

Повний текст рішення суду виготовлено 02 квітня 2019 року.