Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 127/7010/17

провадження № 61-32269св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «АСК «Омега»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Вінницької області від

15 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Міхасішина І. В., Войтка Ю. Б., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «АСК «Омега» (далі - ПрАТ «АСК «Омега») про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 20 квітня 2016 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Мерседес 190», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Вінниці по вулиці Київській перевищив дозволену швидкість в населених пунктах, допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем «Опель», реєстраційний номер

НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль позивача було пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес 190», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «АСК «Омега» за полісом № АЕ/5652386. Відповідно до звіту про оцінку пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП від 19 листопада 2016 року № 16/121/1, матеріальні збитки, заподіяні позивачеві, становлять 21 059,16 грн. Вартість дослідження складає 650,00 грн. На даний час збитки позивачеві не відшкодовано.

ПрАТ «АСК «Омега» відмовило позивачеві у виплаті страхового відшкодування, що стало підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь

21 059,00 грн завданих збитків та 650,00 грн витрат за оцінку пошкодженого майна та судовий збір.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня

2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи баз самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Вінницького міського суду вінницької області від 17 липня

2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Омега» на користь ОСОБА_1 20 059,16 грн у відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати в сумі

640,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відмова ПрАТ АСК «Омега» у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки про страховий випадок відповідачу було відомо, а вина позивача у незбереженні автомобіля в пошкодженому вигляді до огляду його аварійним комісаром ПрАТ «АСК «Омега» була відсутня через неналежне повідомлення особою, винною у ДТП, про страховика. При цьому, розмір матеріального збитку підтверджений звітом про оцінку КТЗ, наданим спеціалістом ОСОБА_3 . Розмір відшкодування, з урахуванням франшизи становить 20 059,16 грн.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «АСК «Омега» задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня

2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції про безпідставність відмови страховика у виплаті страхового відшкодування ґрунтуються на припущеннях і суперечать нормам закону, оскільки у ПрАТ АСК «Омега» була відсутня можливість визначити розмір заподіяної шкоди у зв`язку з невиконанням

ОСОБА_1 свого обов`язку зберегти пошкоджений автомобіль в стані після ДТП, до його огляду аварійним комісаром. Виплата ПрАТ «АСК «Омега» іншим потерпілим від ДТП страхового відшкодування, а також невиконання особою, винуватою у заподіянні шкоди, свого обов`язку повідомити відомості про свого страховика, не звільняють особу, яка має право на виплату страхового відшкодування від обов`язку виконати вимоги статті 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

01 вересня 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року та залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня

2017 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 було повідомлено страхову організацію про завдані збитки, проведено автотоварознавче дослідження та здійснено відновлювальний ремонт автомобіля. Судом апеляційної інстанції було вирішено ексклюзивне право проведення оцінки ушкоджень тільки представниками страхової організації. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог через здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в законі не міститься.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Вінницького міського суду Вінницької області.

У листопаді 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст фактичних обставин справи:

У справі, яка переглядається, судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником вантажопасажирського автомобіля «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

20 квітня 2016 року близько 15 год. 00 хв. водій автомобіля «Мерседес Бенц 190», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Київській в місті Вінниці, в напрямку площі Героїв Чорнобиля, в районі перехрестя з вулицею Стеценка, допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр розвороту. Після вказаного зіткнення автомобіль «Мерседес Бенц 190», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перемістився на лівий тротуар по напрямку його руху, де зіткнувся з припаркованим автомобілем марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та далі з автомобілем марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня

2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 транспортного засобу застрахована в ПрАТ «АСК «Омега» за полісом № АЕ/5652386 від

27 серпня 2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн, розмір франшизи - 1 000,00 грн.

Згідно звіту № 16/121/1 про оцінку пошкоджень автомобіля «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сума матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_1 станом на 26 квітня 2016 року складає 21 059,16 грн.

22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

08 грудня 2016 року ПрАТ «АСК «Омега» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що всупереч вимогам пунктів 33.3, 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий не виконав своїх обов`язків, зокрема, не зберіг пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник.

Станом на 22 вересня 2016 року ОСОБА_1 здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля. За таких обставин страховик не мав можливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що у ПрАТ АСК «Омега» була відсутня можливість визначити розмір заподіяної шкоди у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 свого обов`язку зберегти пошкоджений автомобіль в стані після ДТП, до його огляду аварійним комісаром. Виплата ПрАТ «АСК «Омега» іншим потерпілим від ДТП страхового відшкодування, а також невиконання особою, винуватою у заподіянні шкоди, свого обов`язку повідомити потерпілого про свого страховика, не звільняють особу, яка має право на виплату страхового відшкодування від обов`язку виконати вимоги статті 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Суди встановили, що Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 транспортного засобу застрахована в ПрАТ «АСК «Омега» за полісом № АЕ/5652386 від 27 серпня 2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн, розмір франшизи - 1 000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).

Суди встановили, що вищезазначений факт ДТП 20 квітня 2016 року дійсно мав місце.

Вказані обставини підтверджуються постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2016 року, кою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Судами також встановлено, що ДТП сталася внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 .

Доказів, які б спростовували вказані обставини відповідачем суду надано не було.

Потерпілий повинен надати суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Як встановлено вище, відповідно до згідно звіту № 16/121/1 про оцінку пошкоджень автомобіля «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сума матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_1 станом на 26 квітня 2016 року складає 21 059,16 грн.

Доказів, які б вказували на інший розмір відновлюваного ремонту вказаного автомобілю, представником ПрАТ «АСК «Омега» не надано.

В судовому засіданні представник ПрАТ «АСК «Омега» Герлей Т. В. визнала, що про страховий випадок страховій компаії було відомо і оскільки вина ОСОБА_2 , який керував забезпеченим транспортним засобом «Мерседес» була встановлена судом, двом іншим потерпілим від ДТП були виплачені страхові відшкодування.

Клопотання з приводу призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення розміру відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля представником ПрАТ «АСК «Омега» до суду заявлені не були.

З огляду на це обґрунтованим є висновок суду про те, що заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Обов`язок повідомлення страховика покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Цей обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам.

Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Висновки, за результатом розгляду касаційної скарги:

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що вина позивача у незбереженні транспортного засобу в пошкодженому вигляді відсутня, оскільки аварійним комісаром або експертом, призначеним страховою компанією «Омега», пошкоджений автомобіль не був оглянутий через неналежне повідомлення винної особи про страховика. Про даний страховий випадок відповідачу було відомо. Пошкодження внаслідок ДТП були встановлені спеціалістом - ФОП ОСОБА_3 , звіт про оцінку і розмір визначеного матеріального збитку відповідачем не спростований. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ПрАТ «АСК «Омега» на користь ОСОБА_1 завданого матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП в розмірі 20 059,16 грн (в межах страхового ліміту).

У зв`язку із наведеним Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає як нормам матеріального права, так і принципу справедливості правосуддя у зв`язку із чим таке рішення не може вважатися законним і підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції на підставі статті 413 ЦПК України, як помилково скасованого.

Щодо судових витрат:

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українипостанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

У зв?язку із задоволенням касаційної скарги ОСОБА_1 , судові витрати понесені ним за подання касаційної скарги в розмірі 768,00 грн слід стягнути з ПрАТ «АСК «Омега» на корить ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 141, 410, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2017 року.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «АСК «Омега» на користь ОСОБА_1 768,00 грн судових витрат, понесених за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило