Справа № 158/1807/18 Провадження № 22-ц/802/123/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Категорія: 52 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2018 року в справі за позовом виконавчого комітету Ковельської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2018 року позов у даній справі задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. При поданні апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

До апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивує тим, що її сімя перебуває у вкрай важкому майновому стані, вона ніде не працює, займається вихованням дітей від другого шлюбу, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює лише чоловік, сума судового збору становить близько 80% сукупного доходу її сімї. Просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 136 ЦПК суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 цієї ж статті ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених в частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За таких обставин, основною умовою для відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду. Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує особу звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору. На підтвердження свого майнового стану відповідач ОСОБА_2 жодних належних та допустимих доказів не подала.

ОСОБА_2 є працездатною особою, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, отже має можливість працювати та оплатити судовий збір у визначеному законом розмірі. Наявність у сімї дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 не є підставою для звільнення від сплати судового збору. Відомості про доходи ОСОБА_2 в 2018 році в матеріалах справи відсутні. З довідки про доходи її чоловіка ОСОБА_4В за 6 місяців, доданої до апеляційної скарги, неможливість сплати судового збору також не вбачається.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому від сплати судового збору можуть бути звільнені особи лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідача.

Оскільки ОСОБА_2 є відповідачем у справі, відтак дія вказаної норми не розповсюджується на відповідачів.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Проте, Європейський суд з прав людини при розгляді справ, повязаних із необхідністю сплати судового збору виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження обставин неможливості сплатити судовий збір та щодо скрутного майнового стану на момент подання апеляційної скарги; дані що свідчили б про майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору, або при його оплаті апелянт буде поставлений у скрутне матеріальне становище в матеріалах справи відсутні, а ухвала апеляційного суду не може обґрунтовуватись припущеннями наявності таких обставин, підстав для звільнення від сплати судового збору немає.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ; заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви до сплати підлягало 1762 грн. судового збору. Таким чином за подану апеляційну скаргу, особа, яка її подала, повинна сплатити 2643 грн. (1762 грн х 150%) судового збору.

Отже, відповідачу ОСОБА_2 слід сплатити 2643 грн. судового збору за наступними реквізитами: одержувач УК у м. Луцьку /м. Луцьк/ 22030101; код одержувача: 38009628; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; рахунок одержувача: 0003; призначення платежу:*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом виконавчого комітету Ковельської міської ради», Волинський апеляційний суд, код 02890400.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, подану апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши відповідачу строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Розяснити, що у разі невиконання вказаних вимог суду у зазначений строк та неподання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Крім того, апеляційна скарга подана з пропуском строку апеляційного оскарження, встановленого законом.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

За змістом ст. 127 ЦПК України пропущений процесуальний строк може бути поновлено за заявою учасника справи.

Як встановлено з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалене 11.10.2018 року. Повне судове рішення складено 18.10.2018 року. Копію рішення суду першої інстанції отримано відповідачем 22.10.2018 року. Апеляційну скаргу на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.10.2018 року (повний текст складено 18.10.2018 року) відповідач подала 17.12.2018 року, тобто з пропуском 30-денного строку на його оскарження, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заява про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку не подавалась

Частиною 3 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати відповідачу ОСОБА_2 строк десять днів з дня вручення копії даної ухвали для подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

У разі неподання відповідачем в зазначений строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2018 року у даній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: