Головуючий у І інстанції Притула Н.Г.
Провадження № 22-ц/824/3699/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Назарія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» звернулося до суду з вищевказаною скаргою та просило про її задоволення, посилаючись на те, що 30 березня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 661-001/08Ф від 21 березня 2008 року у розмірі 9 991 463,44 грн.

29 квітня 2016 року на примусове виконання вищевказаного рішення Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 50965016.

26 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до п.п. 1.1. та 2.1. якого заявник набув право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема, але не виключно, за Договором про відкриття кредитної лінії № 661-001/08Ф від 21 березня 2008 року.

22 вересня 2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-5541/11 було замінено стягувача у виконавчому провадженні №50965016 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар».

07 грудня 2017 року постановою про опис та арешт майна боржника проведено опис та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3 та є предметом іпотеки.

23 січня 2018 року зазначену квартиру було оцінено експертом, а 26.02.2018 року

ТОВ «ФК «Авістар» надало згоду на реалізацію майна на електронних торгах (аукціоні).

20 березня 2018 року за вихідним № 113/6 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (державний виконавець Дякон Н.М.) на адресу ТОВ «ФК «Авістар» було направлено повідомлення щодо передачі майна на реалізацію, в якому було зазначено, що 11.11.2011 року на вищезазначену квартиру було накладено арешт з реєстраційним номером обтяження 11867370, на підставі Постанови к/с №06-14257 від 11.11.2011 року слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Базько Т.О. Враховуючи викладені обставини, відділ не має правових підстав передавати вказане арештоване майно для реалізації до припинення існування викладених обставин.

З вищевказаними діями державного виконавця заявник не погоджується, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Договір іпотеки № 661-001/08Ф було укладено з ОСОБА_3 21.03.2008 року та зареєстровано в реєстрі за №2138, а Постанову к/с № 06-14257 слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві було винесено 11.11.2011 року.

Таким чином, відмова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві передати арештоване майно боржника для реалізації порушує права іпотекодержателя ТОВ «ФК «Авістар», в зв'язку із чим останній і просив суд у своїй скарзізобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякона Н.М. передати арештоване майно боржника за виконавчим провадженням №50965016, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, для реалізації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 рокув задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, заявник подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення про задоволенняскаргив повному обсязі.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених уній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження №50965016 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Авістар» 9 991 463,44 грн.

Листом №113/6 від 20.03.2018 року (а.с.7) державний виконавець Дякон Н.М. повідомив стягувача про неможливість передачі квартири АДРЕСА_1 на реалізацію, оскільки на квартиру накладено арешт постановою к/с №06-14257 від 11.11.2011 року слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Також встановлено, що 15.06.2018 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява директора ТОВ «ФК «Авістар» про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.42), в якій він просив повернути виконавчий лист №2-5541/11 від 18 травня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог у розмірі 9 991 463,44 грн. з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Авістар»; зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_3, накладеного на підставі примусового виконання виконавчого листа №2-5541/11 від 18 травня 2012 року та утриматись від накладення арешту на іпотечне майно, а саме: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 за постановами державного виконавця про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження або іншими зобов»язаннями боржника.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановою від 25.06.2018 року (а.с.44) повернув стягувачу виконавчий документ №2-5541/11, виданий 18.05.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Авістар» 9 991 463,44 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Авістар» 9 991 463,44 грн. не перебуває, тому відсутні підстави для зобов'язання державного виконавця вчиняти будь-які дії.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, оскільки задоволення скарги товариства за умови встановлення неправомірності дій державного виконавця жодним чином не сприятиме відновленню порушених прав стягувача в зв'язку з об'єктивними причинами - відсутністю в провадженні державного виконавця відповідного виконавчого провадження, в рамках якого він міг бути зобов'язаний судом на вчинення або утримання від вчинення виконавчих дій.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що дії державного виконавця щодо непередання на реалізацію квартири АДРЕСА_1 з метою задоволення вимог стягувача ТОВ «ФК «Авістар» вчинені відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця та, відповідно, не порушують права заявника, оскільки на дану квартиру накладено арешт в рамках кримінальної справи к/с №06-14257 постановою слідчого Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 11.11.2011 року, що унеможливлює передачу державним виконавцем даного майна на реалізацію.

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки державним виконавцем дії щодо непередання нерухомого майна на реалізацію вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень та не порушують права заявника, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення скарги ТОВ «ФК «Авістар».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядкудо Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: