Номер провадження: 22-ц/813/411/19
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Черевка П.М.,

суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь відшкодування майнової шкоди у розмірі 1500,0 грн. та моральної шкоди у розмірі 500,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами, позивач проживає у приватизованій двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 , проживає відповідач ОСОБА_1 05 червня 2017 року квартиру позивача було затоплено водою. Затоплення сталося у зв`язку з тим, що в кв. АДРЕСА_3 був встановлений піддон у ванній кімнаті, який мав тріщину, що підтверджується доданим до заяви актом комісії житлово-експлуатаційної організації. Внаслідок затоплення були пошкоджені стелі, стіни в коридорі і ванній кімнаті квартири позивача, у зв`язку з чим вона потребує ремонту, вартість якого позивач оцінює в 1500 грн. Крім майнової шкоди позивачу було заподіяно також і моральну шкоду, яку вона оцінює в 500 грн. Вона полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із знищенням і пошкодженням її майна. Добровільно відшкодувати завдану шкоду позивачу відповідачка відмовилася.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти позову, посилаючись на те, що залив був здійснений не з її вини, акт щодо причин заливу вражає недостовірним доказом, залив був здійснений внаслідок того, що дах над її квартирою довгі роки не ремонтувався, мав пошкодження по яких дощові води потрапляли як в її квартиру так і в квартиру позивача. В квартирі мешкали її батьки, до технічних служб вони не зверталися, вона в квартирі не мешкала. Будь-які докази щодо причинно-наслідкового зв`язку спричинення шкоди саме відповідачем до суду не надані. Тому у позові слід відмовити.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволенні в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20.09.2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають матеріалам справи, а позивачем у судовому засіданні не доведено вини залиття квартири. Також, на думку апелянта, судом не встановлено на підставі чого були заявлені суми відшкодування збитків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , позивач по справі, проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка 1/3 частка квартири належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 07 жовтня 2015 року, серія та номер: 1668, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №45247610 від 07 жовтня 2015 року та технічний паспорт від 28 листопада 2012 року, реєстраційний номер 150пр НОМЕР_1 .

Відповідач по справі, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 , з правом довічного проживання в цій квартирі дарителів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до договору дарування від 11 вересня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №9-1923.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04 квітня 2014 року, запис №3651.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 03 січня 2015 року, запис №98.

05 червня 2017 року квартира АДРЕСА_1 зазнала суттєвих пошкоджень через залив з квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до акта, складеного комісією дільниці № 5 КП ЖКС «Черьомушки» від 12 червня 2017 року залив квартири АДРЕСА_1 відбувся у зв`язку із тим, що у квартирі АДРЕСА_3 раніше був встановлений піддон у ванній кімнаті, який мав тріщину, на теперішній час мешканці квартири АДРЕСА_3 здійснили демонтаж піддону, що підтверджується актом складеним комісією дільниці №5 КП ЖКС «Черьомушки» від 12 червня 2017 року.

Колегія суддів приймає до уваги, що згідно з актом від 05 грудня 2017 року, складеним комісією дільниці №5 КП ЖКС «Черьомушки», тобто майже через півроку після подій, при повторному виході на місце за адресою АДРЕСА_4 , встановлено наступне, що після демонтажу піддону в ванній кімнаті встановити факт залиття нижче розташованої квартири АДРЕСА_5 та його причину, а також підтвердити будь-які старі витоки не вдалося. На теперішній час здійснений капітальний ремонт ванної кімнати.

Як вбачається з матеріалів справи та до висновку про технічний стан приміщень в квартирі АДРЕСА_1 , виготовленого 11 січня 2018 року Центром НТТМ по архітектурі та будівництву, вбачається, що приміщення вітальні, спальні, кухні і прибудовані приміщення веранди знаходяться в технічно задовільному стані, тому що не мають пошкоджень, які б заважали їх нормальній експлуатації. В приміщеннях ванної кімнати, суміжної з туалетом і коридором шпаклівка і фактурний фарбувальний шар стелі пошкоджені з відшаруванням, тому її технічний стан незадовільний.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим майновим правам, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка завдала шкоду.

За викладених обставин, суд обґрунтовано вважав, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди правомірні та підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами. Вимоги позивача відносно розміру стягнення майнової шкоди, слід задовольнити.

Правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, що передбачено ст.1167 ЦК України, оскільки своїми діями вона порушила право власності позивача, відмовою відшкодувати майнову шкоду в добровільному порядку, тривалістю моральних переживань.

Згідно зі ст.386 ч.3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки суду не відповідають матеріалам справи та позивачем у судовому засіданні не доведено вини залиття квартири колегія суддів вважає безпідставними. Оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального і процесуального права, вони зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства, та на законність судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у рішенні суду повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення немає.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.374, ст.ст.375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький