КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/1226/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/512/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва НаконечногоІгоря Михайловича, заінтересована особа: ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Тандира О.В.,-

встановила:

У серпні 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного ІгоряМихайловича.

Просив визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця, що полягає у непроведенні жодних заходів примусового виконання рішення у справі № 370/1226/15-ц з моменту відкриття виконавчого провадження; визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця, що полягає у незверненні до суду з поданням про встановлення тимчасової заборони виїзду боржнику за межі України до повного погашення боргу; зобов'язати приватного виконавця звернутися з поданням до суду про встановлення тимчасової заборони виїзду боржнику за межі України; зобов'язати приватного виконавця вчинити заходи примусового виконання рішення у виконавчому провадженні ВП 55989291.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням апеляційного суду Київської області, залишеним без змін постановою Верховного Суду, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7 980 000 грн 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 192 000 грн 00 коп., та 3 % річних в розмірі 370 189 грн 39 коп.

14 березня 2018 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Макарівським районним судом Київської області.

Рішення суду ОСОБА_3 не виконує, борг не повертає, вчиняє умисні дії спрямовані на затягування судового процесу. Боржник вчиняє дії щодо приховування свого майна, укладаючи фіктивні договори.

Враховуючи, що станом на 22 серпня 2018 року приватний виконавець не вчинив жодних виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити мотивувальну частину ухвали суду, виклавши її в наступній редакції: «Враховуючи, що приватним виконавцем Наконечним І.М. було вчинено всі виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також те, що із заробітної плати ОСОБА_3 щомісячно утримується та перераховується на депозитний рахунок приватного виконавця відповідний відсоток заробітку в погашення заборгованості, в задоволенні скарги слід відмовити».

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І.М. на виконанні знаходяться виконавчі листи, видані у даній справі, та вказаним приватним виконавцем виконується судове рішення у даній справі, а відтак, суд позбавлений можливості оцінити законність дій вказаного приватного виконавця.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 01 березня 2018 року Макарівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 370/1226/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 7 980 000 грн 00 коп. як невиконане зобов'язання за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17 грудня 2014 року № 1491 та за договором «Про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 05 травня 2015 року № 330».

14 березня 2018 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що приватним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження не вчинено жодних дій на виконання рішення суду, зокрема приватний виконавець не виявив жодного рухомого та нерухомого майна, коштів та інших цінностей у боржника ОСОБА_3; приватний виконавець не звернувся із поданням про встановлення тимчасової заборони виїзду боржнику ОСОБА_3 за межі України до повного виконання ним рішення суду; за заявою стягувача приватний виконавець не вчинив жодних дій, в тому числі щодо проведення звернення стягнення на 50 % частки статутного капіталу ТОВ «Плато Плюс», що належить боржнику.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язанийздійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З доданих до апеляційної скарги документів, вбачається, що приватним виконавцем Наконечним І.М. вчиняються примусові дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виконавцем направлялись виклики, вимоги, запити приватного виконавця до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, до Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржників - фізичних осіб, та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.

Так, 15 березня 2018 року постановою приватного виконавця звернуто стягнення на кошти та інше майно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3

19 березня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника відкритих в ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «ОТП Банк».

26 березня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника відкритих в АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «БТА Банк», ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «КредоБанк», ПАТ КБ «Правекс-Банк».

26 квітня 2018 року накладено арешт на майно, що належить боржнику: транспортні засоби, все рухоме та нерухоме майно.

01 червня 2018 року накладено арешт на корпоративні права, а саме на частку у статутному фонді ТОВ «ТД «Камілла», ТОВ «Плато Плюс», ТОВ «ТІДІСІ Україна», ТОВ «УКРТАТКАП», ТОВ «БУЛАТ», що належить боржнику ОСОБА_3

Таким чином, приватним виконавцем вживаються заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, підстав вважати скаргу обґрунтованою немає.

Висновок суду першої інстанції про те, що суд позбавлений можливості оцінити законність дій приватного виконавця за відсутності будь-яких даних щодо здійснення ним виконавчих дій, є помилковим, оскільки суд при розгляді справ такої категорії зобов'язаний витребувати матеріали виконавчого провадження, і за результатами їх дослідження, зробити висновок щодо правомірності чи неправомірності дій виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного ухвала суду від 26 вересня 2018 року постановлена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року скасувати.

У задоволенні скарги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного Ігоря Михайловича, заінтересована особа: ОСОБА_3, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко