Провадження № 2-о/369/285/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Медведського М.Д.

за участі секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису до ОСОБА_2 ,

встановив:

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 мотивуючи тим, що останній є її сином і застосовує до неї домашнє насильство. Зокрема, 04 вересня ОСОБА_2 увірвався в її помешкання, виніс меблі, холодильник,мікрохвильову пічку (яка слугувала для розігріву їжі), люстри, штори,стільці, гроші.

11 вересня 2019 року ОСОБА_2 вчергове прийшов у помешкання заявниці, перевернув залишки речей, порозкидав їх, шукав гроші. Заявниця повідомляє, що є учасником бойових дій, літньою людиною, у зв`язку з чим погано пересувається, але ОСОБА_2 пошкодив її ковіньку, тому вона не може пересуватись. Вважає, що ОСОБА_2 чинить щодо неї домашнє насильство, так як є її сином і вже тривалий час судами розглядаються справи за її позовами про визнання недійсним договору дарування житлового будинку із земельною ділянкою та визнання недійсним договору купівлі-продажу цього ж будинку із земельною ділянкою. У зв`язку з похилим віком за заявницею здійснює догляд ОСОБА_3 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11. 2019 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду на 21.11. 2019 року о 11-00 годин.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник заявника ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, у якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення судової повістки, яка була вручена особисто під розписку ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасник бойових дій, проживає і зареєстрована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2 .

Заявниця зареєстрована за адресоюсвого постійного проживання по АДРЕСА_1 06 жовтня 1967 року.

До справи додано відповіді Києво-Святошинського відділу поліції на неодноразові звернення заявниці починаючи з 2015 року, в яких перевіркою встановлені численні факти відвідування ОСОБА_2 будинку, де проживає заявниця,та неодноразового тиску на неї. Вказані факти тиску правоохоронні не розслідували, так як не вбачають ознак кримінального правопорушення.

Згідно відповіді Києво-Святошинського відділу поліції від 15.05. 2019 року за № 9516 на звернення заявниці від 17.04. 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , котрий, перебуваючи поруч з будинком влаштував з нею сварку. Під час сварки гр. ОСОБА_2 висловлював погрози на адресу гр. ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки старшого дільничного офіцера Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області майора поліції Андрущенко О.І. від 17 квітня 2019 року про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненнях гр. ОСОБА_3 : за адресою: АДРЕСА_1 , проживає гр. ОСОБА_1 , мати гр.. ОСОБА_2 , який періодично приїжджає до місця проживання матері та вчиняє протиправні дії щодо неї. Протиправні дії виражаються в тому, що гр. ОСОБА_2 , виганяє з будинку, влаштовує сварки, висловлює погрози. Під час приїздів гр. ОСОБА_2 на прохання гр. ОСОБА_1 , відновити опалення, водопостачання та газопостачання до будинку не реагує.

Згідно відповіді Києво-Святошинського відділу поліції від 11.03. 2019 року за № 4530/109/1008/04-19 на звернення заявниці від 20.02. 2019 року вбачається, що результатами проведеної перевірки працівниками Києво-Святошинського ВП встановлено, що 20.02. 2019 року близько 11:40 год. до місця проживання гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , приїхав її син гр. ОСОБА_2 , котрий, перебуваючи у будинку влаштував сварку під час якої штовхнув її об стіну.

Листом-відповіддю на звернення заявниці від 17.08. 2017 року до Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області вбачається, що на даний час син заявниці судиться за будинок та хоче її виселити. Тоді 04.07. 2017 року близько 11 год. він прийшов до неї та почав словесно ображати нецензурною лайкою, погрожував, що виселить та викликав поліцію, мотивуючи це тим, що вона йому щось поламала.

Згідно висновку старшого дільничного офіцера Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області майора поліції ОСОБА_5 О ОСОБА_6 . від 04.12. 2016 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 , котрий, перебуваючи в розлюченому стані влаштував сварку під час якої висловлював погрози та образи на її адресу. Під час сварки гр. ОСОБА_2 пошкодив електричний обігрівач та котел опалення.

Як вбачається з висновку інспектора поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 01.06. 2016 року ОСОБА_2 вчинив із заявницею сварку на грунті поділу земельної ділянки у процесі якої нецензурно лаявся, після чого пішов з будинку у невідомому напрямку.

Згідно висновку інспектора поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 11.01. 2016 року гр. ОСОБА_2 вчинив сварку в ході якої виражався нецензурною лайкою.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії абобездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, домашнім насильством є дії або бездіяльність фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються, зокрема, між родичами незалежно від того чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

З огляду на наведене суд встановив, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_2 приїжджає до місця проживання ОСОБА_1 та вчиняє домашнє насильство, різного характеру проти яких заявниця у зв`язку із престарілим віком не в змозі самостійно протистояти.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає кривдником особу, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Отже, особа, яка відповідно до вимог зазначеного закону вчинила домашнє насильство є кривдником.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, словесні образи, зокремапогрози,у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, що спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, є психологічним насильством.

Суд встановив, що підтверджено відповідями з органів поліції, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняє сварки з ОСОБА_1 за місцем її проживання, чим чинить на неї тиск, який є психологічним насильством, а вона в силу свого віку не здатна захистити себе.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру, є домашнім насильством у формі фізичного насильства.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право надієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 24 вказаного закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Таким чином, суд уповноважений встановлювати тимчасові обмеження прав чи покладати обов`язки на особу, яка вчинила домашнє насильство, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у випадку видачі обмежувального припису необхідно оцінити ризики вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Суд, всесторонньо, об`єктивно оцінивши досліджені докази, що є в матеріалах справи, вірогідність ризиків, ураховуючи вік ОСОБА_1 , вважає, що видача обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 строком на шість місяців є ефективним та дієвим заходом для захисту прав заявниці проти домашнього насильства.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, оцінюючи ризики для безпеки ОСОБА_1 , керуючись ст. 350-6 ЦПК України, частини другої статті 26, статей 6, 21, 27, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 у виді:

- заборони перебувати в місці спільного перебування з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань 20 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Встановити строк обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Києво-Святошинський відділ поліції у Київській області за місцем проживання (перебування) заявниці для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області та виконком Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за місцем проживання заявниці.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днівз дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 13 грудня 2019 року.

Суддя М.Д. Медведський