ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 88-ц/821/2/19 Справа № 703/2985/18Головуючий по першій інстанції Кирилюк Н.А.
Категорія: 305010400 Доповідач в апеляційній інстанції Вініченко Б.Б.
УХВАЛА

23 грудня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси заяву обслуговуючого кооперативу «Сміла» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Сміла» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В мотивування позовних вимог позивач вказувала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказує, що 08 березня 2017 року її квартиру було затоплено з підвалу будинку. 03 липня 2017 року трапилося друге залиття: затопило кухню та кладову кімнату стічними водами із аварійної труби, що знаходиться між поверхами. 03 серпня 2017 року фекаліями залито туалет, ванну, коридор та передпокій. 17 серпня 2017 року відбулося залиття, проте воду вчасно перекрили сусіди і каналізаційні стоки не встигли вилитись з унітазу. 19 серпня 2017 року трапилось залиття: ванна та унітаз були у фекаліях та забруднені сірою речовиною на зразок мулу.

Факти залиття фіксувалися в Актах комісії в складі інженера ОК «Сміла» ОСОБА_2 Ю.В., слюсарів-сантехніків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та власника квартири АДРЕСА_2 квартири АДРЕСА_3 просили скласти акти за кожним із фактів аварій, проте представники відповідача цього уникали.

У зв`язку з чим, за результатами вказаних залиттів були складені Акти про наслідки залиттів з описом пошкоджень та збитків, завданих залиттям, за підписами мешканців квартири та сусідів. Проте, 29 серпня 2017 року бухгалтер ОК «Сміла» заборонила їх реєструвати, оскільки не вказано повне ім`я підписантів та квартири їх проживання.

05 вересня 2017 року на адресу відповідача були направлені рекомендованим повідомленням нові акти про залиття зазначеної квартири.

Відповідач визнає той факт, що на момент залиття зливна каналізаційна труба в підвалі першої секції під`їзду №1 була в аварійному стані та потребувала заміни, що підтверджується листом №115 від 28.09.2017 року.

Згідно з Висновком про вартість об`єкту оцінки від 22 травня 2018 року матеріальні збитки, що завдані внаслідок залиття трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 31 800 грн. За проведення експертизи було сплачено 400 грн.

Крім того, внаслідок численних затоплень квартири позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у неможливості нормального користування житлом, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Крім того, у позивача від переживань з приводу залиття квартири та відмови відповідача здійснити відновлювальний ремонт або відшкодувати вартість такого ремонту різко погіршилося самопочуття та здоров`я. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює в 50 000 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОК «Сміла» на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 31 800 грн, вартість проведеної оцінки завданої матеріальної шкоди в розмірі 400 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Сміла» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково. Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Сміла» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 31 800 грн, вартість проведеної оцінки завданої матеріальної шкоди в розмірі 400 грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з обслуговуючого кооперативу «Сміла» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 257, 37 грн.

Обслуговуючий кооператив «Сміла» звернувся до Черкаського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано постанову ВСУ у справі №6-2125цс16, 676/4719/15-ц від 23.08.2017 року та постанову КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 «Про затвердження національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Вказує, що висновок про вартість об`єкта оцінки від 22.05.2018 року прийнятий в якості доказу апеляційною інстанцією з порушенням ст. 77 ЦПК України щодо належності. Вищезазначений Висновок не відповідає вимогам встановленим Постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 «Про затвердження національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції в своїй постанові посилається на Типовий договір №1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.10.2010 року укладеного між ОК «Сміла» і ОСОБА_1 , предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_4 . Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань виписана в окремому розділі цього договору. Тобто, апеляційний суд фактично визнав те, що між сторонами виникли договірні зобов`язання.

Однак, в іншій частині свого рішення апеляційна інстанція посилається на ч. 1 і 2 ст. 1166 ЦК України стверджуючи, що між сторонами виникли деліктні зобов`язання, а оскільки деліктні зобов`язання передбачають презумпцію вини, то обов`язок довести відсутність вини покладається на відповідача.

Звертає увагу, що у постанові ВСУ у справі №6-2125цс16, 676/4719/15-ц від 23.08.2017 року зазначено, що обов`язок доведення причин пошкодження майна внаслідок залиття квартири та вини осіб, які таке залиття допустили покладається на позивача.

У відзиві на заяву про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами представник ОСОБА_1 адвокат Севастьянова А.В. зазначила, що судове рішення не може переглядатися у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявнику на час розгляду справи. Отже, постанова ВСУ у справі №6-2125цс16, 676/4719/15-ц від 23.08.2017 року та постанова КМУ від 10.09.2003 року №1440 «Про затвердження національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» не є доказами та не є нововиявленими обставинами. Вказані обставини не є нововиявленими, адже існували задовго до прийняття рішення та були відомі або могли бути відомі заявнику.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Так, згідно ст. 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У пунктах 3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст. 423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звертаючись із про позовом до відповідача ОК «Сміла» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, обґрунтовувала розмір майнової шкоди Висновком про вартість об`єкту оцінки від 22 травня 2018 року, що складений суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 .

Вказаний Висновок був покладений в основу судового рішення суду апеляційної інстанції в частині визначення вартості заподіяних збитків позивачу.

Разом з тим, у поданій заяві за нововиявленими обставинами ОК «Сміла» зазначає, що вказаний доказ є неналежним, оскільки не відповідає вимогам частин 56, 57 постанови КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 «Про затвердження національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а тому вказане є нововиявленою обставиною, яка не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Також нововиявленою обставиною зазначає те, що колегія суддів не врахувала висновків викладених у постанові ВСУ від 23.08.2017 року у справі №676/4719/15-ц, в якій вказано, що обов`язок доведення причин пошкодження майна внаслідок залиття квартири та вини осіб, які таке залиття допустили покладається на позивача, а не на відповідача як зазначено у постанові суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши дані твердження відповідача, доходить висновку, що ним не зазначено підстав для перегляду справи за нововиявленими обставинами у справі у розумінні частини 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки постанова ВСУ у справі №6-2125цс16, 676/4719/15-ц від 23.08.2017 року та постанова КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 «Про затвердження національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» не є такими підставами.

Приймаючи остаточне рішення у справі, колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані ОК «Сміла», не є нововиявленими, у розумінні ст.423 ЦПК України, у зв`язку із чим заява про перегляд постанови Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 423 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви обслуговуючого кооперативу «Сміла» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Сміла» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2019 року.

Судді: