Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/873/19

Провадження №2/377/338/19

21 грудня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

за участю: секретаря судового засідання - Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третіх осіб Дудинської В.М. ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської областіпро позбавлення батьківських прав, -

УСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180, 181 СК України, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 червня 2009 року. Під час шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є позивач, матір`ю - відповідач. На підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2011 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 22 лютого 2011 року, до його повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11.10.2013 року, актовий запис № 173, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10 листопада 2017 року № 4 , ЕКО № 577255. Під час їх спільного проживання відповідач стала зловживати спиртними напоями, внаслідок чого з 27 січня 2010 року її поставили на облік у лікаря-нарколога ДЗ «СМСЧ № 5». На даний час відповідач свідомо, зовсім не займається вихованням їх сина, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зовсім не дбає про матеріальне становище дитини. Крім того, відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання їх спільного сина, внаслідок чого станом на 01.10.2019 року наявна заборгованість в розмірі 30975 гривень. З кінця березня 2010 року їх син постійно проживає з позивачем. Він повністю взяв на себе виконання всіх батьківських

обов`язків. На даний час він дбає про здоров`я, розвиток, навчання дитини, його виховання, утримання.

Ухвалою судді від 21 листопада 2019 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 грудня 2019 року.

У підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що з кінця березня 2010 року їх спільний син проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі ним створені всі умови для нормального проживання та навчання дитини. Відповідач не займається вихованням їх сина, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не відвідує батьківські збори в школі, не цікавиться навчанням сина. Не сплачує аліменти на утримання сина, визначені рішенням Славутицького міського суду Київської області, в зв`язку з чим має заборгованість в сумі 30975 гривень. Зазначені обставини є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До канцелярії суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила позбавити її батьківських прав по відношенню сина ОСОБА_4 , а також проводити судове засідання за її відсутності.

Представник третіх осіб Дудинська В.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не виявляє бажання спілкуватися з сином, тому її необхідно позбавити батьківських прав. Аліменти на її утримання не сплачує, станом на 01.10.2019 року має заборгованість в розмірі 30975 гривень. З бесіди про позбавлення її батьківських прав встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 82, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 червня 2009 року, яке набрало законної сили 15 липня 2009 року (а. с. 21-22).

Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, складено відповідний актовий запис № 57 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . Батьками в свідоцтві про народження записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а. с. 19).

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 квітня 2011 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 22 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 18).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Славутицьким міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вбачається, що ОСОБА_5 аліменти відповідно до виконавчого листа № 2-169/2011, виданого 07.04.2011 року Славутицьким міським судом Київської області, не сплачувались. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2019 року становить 30975 гривень (а. с. 14).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 11 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 11 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 173. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_8 , дружині ОСОБА_3 (а. с. 17).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 , позивач у справі, проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання № 01-19/62 від 18 вересня 2019 року, складеного в ході обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що на час обстеження санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Кімнати облаштовані необхідними меблями. Мають окрему кімнату, де знаходиться спальня батьків, спальня дітей та санвузол. Окремо, у власному користуванні, кухня. Також є окрема кімната для навчання та відпочинку ОСОБА_4 .. Для дитини створені всі умови для проживання, навчання, дозвілля та гармонійного розвитку (а. с. 12-13).

З довідки про доходи № 675 від 17.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді старшого майстра дільниці 1 групи ДСП «Чорнобильська АЕС». Загальна сума доходу за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року становить 314317,62 гривень (а. с. 11).

Враховуючи положення ст. 3 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 18.12.2019 року № 693, ОСОБА_3 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради та органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради у відповідності до пункту 73 постанови КМУ від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», ст. 158 Сімейного кодексу України з питань участі її у вихованні сина, а також з будь-яких інших питань не зверталась. Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , наданої загальноосвітнім закладом І-ІІІ ступенів № 3 від 11.12.2019 року, з`ясовано, що матір ОСОБА_3 участі у навчально-виховному процесі сина не брала, поведінкою та навчанням сина не цікавилась, в навчальному закладі жодного разу не з`являлась. Згідно з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_3 не сплачує аліменти, заборгованість становить 30975 гривень. Враховуючи заяву ОСОБА_3 від 03.12.2019 року, в якій вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, орган опіки та піклування прийшов до висновку, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків і вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 38-39).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 200, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 384 гривні 20 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 0.0..1 від 06.11.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/873/19, Провадження № 2/377/338/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Повне рішення складено 23 грудня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька