Справа № 635/2581/18
Провадження № 2-др/635/3/2019
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
09 січня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення, -
12 грудня 2018 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Ваш Авто», треті особи Печерській районний відділ Державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно та звільнення майна з-під арешту.
Свої вимоги обґрунтував тим, що 29 серпня 2018 року Харківським районним судом Харківської області було ухвалене рішення, згідно з яким позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТОВ «ВАШ АВТО» про визнання права власності на майно та звільнення його з-під арешту.
Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 приймав участь у вказаній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача. Під час судового розгляду справи він поніс судові витрати на професійну правничу допомогу, питання щодо яких не було вирішено судом при ухваленні рішення. Тому просив ухвалити додаткове рішення, на підставі якого стягнути з позивача ОСОБА_2 понесені ним витрати на професійну правничу (правовову) допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп.
В судове засідання сторони не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.2 ч.2 с.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до ч.12 ст.141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2016 року на підставі ухвали суду, занесеної до протоколу судового засідання, приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 було залучено до участі у справі, відповідно до його заяви, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні відповідача.
Згідно з договорами про надання правової допомоги від 14.05.2018 та 11.06.2018 інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1235 від 15.06.2012 р. /а.с.146, 220/.
Також в матеріалах справи міститься копія ордеру ПТ №088601 на надання правової допомоги приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_3 відповідно до договору б/н від 11.06.2018 /а.с.169/.
В додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 14.05.2018 визначено порядок розрахунку вартості та оплати наданих послуг /а.с.221/.
Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_1 було надано суду акт від 27 червня 2018 року, підписаний адвокатом ОСОБА_3 та приватним виконавцем виконавчого округу ОСОБА_1, в якому виконавець і замовник свідчать про належне надання юридичних послуг, їх обсягу та вартості в розмірі 12 500 грн. 00 коп. /а.с.222/
При цьому, суд зауважує, що квитанцію до прибуткого касового ордеру №1405-01 від 27 червня 2018 надана лише на суму 10 000 грн. 00 коп.
Інших доказів на підтвердження понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, матеріали справи не містять.
Суд не приймає до уваги долучені ОСОБА_1 до заяви про винесення додаткового рішення копію акту від 06 серпня 2018 року, підписаного адвокатом ОСОБА_3 та приватним виконавцем виконавчого округу ОСОБА_1, про належне надання юридичних послуг на суму 3500 грн. 00 коп. та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №1405-02 від 06 серпня 2018 року на суму 6000 грн. 00 грн., оскільки вони були надані суду вже після ухвалення рішення, тому не приймаються судом в якості доказів на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
У новій редакції ЦПК України відсутня норма стосовно обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу.
Законом України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким процесуальні кодекси викладені у новій редакції, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визнано таким, що втратив чинність. Відтак, на сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, однак він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданим адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладених договорів про надання правової допомоги від 14.05.2018 року та 11.06.2018 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає за достатнє стягнути витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені документально, в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.133,137,141, 270 ЦПК України, суд -
Ухвалити у цивільній справі № 635/2581/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Ваш Авто», треті особи Печерській районний відділ Державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 про визнання права власності на рухоме майно та звільнення майна з-під арешту - додаткове рішення.
Заяву, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на його користь витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп - задовольнити частково.
В задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_1 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на його користь витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп - відмовити.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення або з дня складення повного судового додаткового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини додаткового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 09 січня 2019 року.
Суддя Н.Л. Панас