Ухвала

Іменем України

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 712/7376/18

провадження № 61-49000ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Погрібного С. О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ярослава Володимирівна,

стягувач - ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2018 року у складі судді Токової С. Є. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області) Нечипоренко Я.В.

В обґрунтування скарги зазначив, що 04 червня 2018 року за місцем роботи скаржника надійшла постанова головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Нечипоренко Я. В. від 10 травня 2018 року у ВП № 48360856, яка винесена на підставі виконавчого листа № 712/5862/13-ц, виданого 15 січня 2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 53 076, 44 грн. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини постанови до виплати призначена загальна сума боргу в розмірі 21 460,11 грн. Проте, 06 червня 2018 року Управлінням пенсійного фонду України в м. Вінниця надано довідку за № 176 про відрахування з його пенсії грошової суми в розмірі 9 520,14 грн за період із серпня 2017 року по червень 2018 року. Таким чином, залишок боргу станом на 06 червня 2018 року у ВП № 48360856 складає 47 200,47 грн. Тому, на думку скаржника, вбачається невідповідність постанови від 10 травня 2018 року у ВП № 48360856, винесеної головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Нечипоренко Я. В. у загальній сумі боргу, оскільки вказаною посадовою особою в загальній сумі борг збільшено з 53 076,44 грн до 68 660,58 грн, чим порушені його права і свободи.

У зв'язку з вищенаведеним, ОСОБА_4 просив суд визнати постанову від 10 травня 2018 року у ВП № 48360856, винесену головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Нечипоренко Я. В., неправомірною і зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

18 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить указані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги його скарги.

Також у касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень та вказує на те, що отримав копію постанови апеляційного суду лише 22 листопада 2018 року.

На підтвердження вимог заяви, суду надано відповідні докази, а саме: роздруківку з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» з трек-номером 870.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, Верховний Суд вважає, що ця заява підлягає задоволенню, оскільки наведені в ній обставини, зокрема отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 22 листопада 2018 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 травня 2018 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Нечипоренко Я. В. винесено постанову ВП № 48360856 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого листа № 712/5862/13-ц, виданого 15 січня 2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 53 076,44 грн у зв'язку із встановленням факту отримання боржником доходу в Староприлуцькій сільській раді Липовецьокого району Вінницької області.

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови, державний виконавець постановив здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 21 460,11 грн.

Згідно з частинами першою та третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 % її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 % пенсії.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що оскаржувана постанова головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Нечипоренко Я. В. від 10 травня 2018 року у виконавчому провадженні № 48360856 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд обґрунтовано врахував, що постановипро звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника можуть направлятись державним виконавцем у декілька підприємств, установ, організацій, а також фізичним особам, фізичним особам - підприємцям де боржник фактично отримує ці доходи. Зазначення державним виконавцем у таких постановах загальної суми боргу, визначення порядку його стягнення та розміру відрахувань не може вважатися порушенням прав боржника, оскільки такі дії державного виконавця спрямовані на виконання судового рішення.

При цьому боржник не позбавлений права у разі незарахування проведених ним платежів звернутися до державного виконавця із відповідною заявою та наданням підтверджуючих документів для здійснення перерахунку заборгованості.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Отже, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2018 року та постанови Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ярослави Володимирівни, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Карпенко С. О. Погрібний