ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/205/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі РАСУЛОВІЙ А.А.

за участю

скаржника ОСОБА_1 ;

державний виконавець не з`явилась;

заінтересована особа не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 , про визнання незаконними дій, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - скаржник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ушенко Юлії Петрівни (далі - державний виконавець, Ушенко Ю.П.). В обґрунтування скарги посилається на те, що 20.06.2019 року державним виконавцем Ушенко Ю.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 19.06.2019 року, виданого на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2016 року і до повноліття дитини, а також на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2018 року у справі №753/4753/18, яке набрало законної сили 27.05.2019 року, про зміну розміру аліментів, яким змінено їх розмір з 1000 грн. на 1/4 від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно було відкрито виконавче провадження на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2018 року без пред`явлення виконавчого листа за вказаним рішенням до виконання та почала здійснювати заходи примусового виконання рішення суду. Разом з тим, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не направлялась. Про наявність даного виконавчого провадження останній дізнався 09.07.2019 року, отримавши листа з Дарницького ВДВС про накладення арешту на його майно та про те, що відкрито виконавче провадження.

Такі дії державного виконавця, скаржник вважає незаконними та протиправними, оскільки державним виконавцем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим просить визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, а також скасувати винесені у подальшому постанови про арешт майна та про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Окрім того, просить суд зобов`язати державного виконавця зняти арешти з майна та стягнути на його користь нанесену йому шкоду у вигляді стягнутих з нього сум.

Скаржник в засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в скарзі.

Представник державної виконавчої служби в засідання не з`явився, направив відзив по справі, який долучений до матеріалів справи, де просить відмовити у задоволенні скарги. Посилаючись на те, що скарга є необґрунтованою, а всі дії вчинені виконавцем є правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що стягувач та державний виконавець у судове засідання не з`явилися, суд ухвалив на підставі стст. 223, 450 ЦПК України розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення скаржника, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2016 року і до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення 19.06.2019 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

У подальшому, 04.12.2018 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва змінено порядок та розмір сплати ОСОБА_1 аліментів з 1000 грн. на 1/4 частину його заробітку /доходу, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене рішення набрало законної сили 27.05.2019 року.

20.06.2019 року державним виконавцем Ушенко Ю.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 19.06.2019 року, виданим на підставі рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2016 року і до повноліття дитини, а також на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2018 року у справі №753/4753/18, яке набрало законної сили 27.05.2019 року, без виданого на його підставі виконавчого листа.

Тобто, фактично державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі різних судових рішень, при наявності лише одного виконавчого листа №753/4597/16, виданого Дарницьким районним судом 19.06.2019 року.

Згідно супровідного листа від 20.06.2019 року копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено стягувачу та боржнику, однак доказів, які б свідчили про її направлення боржнику - ОСОБА_1 в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Також 20.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

На підставі постанови державного виконавця від 20.06.2019 року ДП Обслуговування повітряного руху України, за час розгляду справи, було здійснено відрахування та виплати у розмірі 110 384,85 грн.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця (ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

А частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто, за підсумовуючим аналізом вказаних правових норм, суд дійшов висновку про те, що виконавче провадження за стягненням аліментів може бути розпочато шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виключно на підставі виконавчого листа, що видається на підставі судового рішення.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем однією постановою відкрито фактично два різних виконавчих провадження на підставі лише одного виконавчого листа, а також рішення суду, що взагалі не передбачено чинним законодавством, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про незаконність дій державного виконавця стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.20019 року та скасовує її.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та скасована судом, також підлягають скасуванню і винесенні державним виконавцем 20.06.2019 року в межах даного виконавчого провадження постанови про арешт майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника під час проведення подальших виконавчих дій.

Стосовно заявлених у скарзі вимог про стягнення завданої скаржнику шкоди, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки зазначені вимоги підлягають розгляду у межах позовного провадження з визначенням відповідного кола осіб, які повинні відповідати за заявленими вимогами.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись стст. 13, 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 , про визнання незаконними дій, скасування постанов, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни ВП №59386870 від 20.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни ВП №59386870 від 20.06.2019 року про арешт майна боржника.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни ВП №59386870 від 20.06.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

У решті вимог скарги - відмовити у їх задоволенні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.