КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гуля В.В.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 09 червня 2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів в сумі 10 000 дол. США.

20 липня 2017 року позивач надав в борг відповідачу ще 10 000 дол.США, що підтверджується розпискою.

Вказував, що ОСОБА_2 повернула суму заборгованості в повному обсязі.

Просив стягнути з відповідачки заборгованість з урахуванням 3% річних в сумі 466 092 грн. 31. коп.

Одночасно з поданням зазначеної позовної заяви позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії з метою відчуження чи передачі прав на вказаний об`єкт нерухомості іншим особам в будь-який спосіб.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2019 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм матеріального та процесуального права.

Зауважує, що він не має змоги надати оцінку вартості нерухомого майна відповідачки, що могло б вказувати про співмірність заходів забезпечення позову ціні позову.

Зазначає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання боргових зобов`язань, попри це купила зазначений об`єкт нерухомості.

Вважає, що існує реальна загроза відчуження частини квартири відповідачем, що унеможливить виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні представник позивач - адвокат Кормушин Ю.О. підтримав позицію висловлену в апеляційній скарзі. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду за наслідками розгляду заявлених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначав, що між сторонами існує спір, щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 466 092 грн. 31 коп.

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі встановлення неправомірних дій відповідачів, колегія суддів приходить до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, оскільки відповідач наразі має можливість розпоряджатись зазначеним майном, підтверджень наявності у відповідача іншого майна матеріали справи не містять, а його відчуження до вирішення справи по суті може в подальшому значно утруднити виконання можливого рішення суду.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, щодо відмови в застосуванні заходів забезпечення позову, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК Українипідлягає скасуванню, а заяву про застосування заходів забезпечення позову необхідно задовольнити частково, накласти арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2019 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , в межах суми позову - 466 092 (чотириста шістдесят шість тисяч дев`яносто дві) грн. 31 коп.

Заборонити здійснювати будь-які дії з метою відчуження чи передачі прав на вказану частину об`єкту нерухомості іншим особам в будь-який спосіб.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Макарівським РС Управління ДМС України в Київській області 22 жовтня 2014 року, місце реєстраці: АДРЕСА_2 )

Боржник: ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Носівським РВ УМВС України в Чернігівській області, 24 липня 2001 року, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .)

Строк пред`явлення судового рішення до виконання три роки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: