ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2463/19 Справа № 174/377/18 Суддя у 1-й інстанції - Данилюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Вільногірської міської ради Дніпропетровської області,

на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1, про стягнення збитків за користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У травня 2018 року Вільногірська міська рада Дніпропетровської області звернулась до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1, про стягнення збитків за користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року зазначені позовні заяви було залишено без розгляду з тих підстав, що позивач повторно не з'явився до суду без поважних причин.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишаючи позовні заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представники не з'являються в судове засідання на протязі тривалого часу, а саме з'явилися у судові засідання призначені на 17 жовтня 2018 року та 01 листопада 2018 року, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Проте з даним висновком колегія суддів не може погодитись.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалі справи вбачається, що представник позивача звертався до суду з заявами про відкладення судового засідання у зв'язку з неможливістю прибуття на зазначену дату /а.с.54, 106/. Проте вирішуючи питання про залишення позовів без розгляду судом першої інстанції не було досліджено причини неявки позивача, оскільки зазначені ними причини у своїх заявах не були визнані в судовому порядку неповажними, що суперечить вищевказаній нормі закону. Користуючись своїми процесуальними правами позивачі завчасно повідомляли суд про неможливість з'явитись до призначених судових засідань, що виключає можливість застосування ст.257 ЦПК України у даному випадку.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Зважаючи на зазначені обставини, районний суд, вирішуючи питання про залишення позовних заяв без розгляду, повинен був перевірити всі підстави неявки позивачів та їх представників до судового засідання, оскільки вони мають суттєве значення для даного вирішення питання.

Надто суворе тлумачення процесуальних норм може позбавити заявника права доступу до суду. Формальне обмеження процесуальних прав учасників процесу щодо клопотань про відкладення розгляду справи завдає шкоди суті права доступу на справедливий судовий розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко