КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 755/17573/13-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Марфіна Н.В.

24 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року в справі за поданням державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуши Євгена Юрійовича, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_2 про розшук боржника,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуша Є.Ю. звернувся до суду із поданням та просив постановити ухвалу про розшук боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про розшук в іншому складі суду.

Посилається на неповне та неправильне встановлення судом обставин справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що боржник після отримання виконавчого листа, постанови про виконавче провадження також був поінформований письмово через його батьків та в подальшому переховувався від мобілізації та державного виконавця.

Зазначає, що роботодавцем боржника ПП «Август груп» біля п`яти разів були утримані кошти з ОСОБА_3 та перераховані в рахунок стягнення аліментів.

Звертає увагу про обізнаність боржника стосовно виконавчого провадження про стягнення аліментів.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/16993/2019
У судовому засіданні ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаркуша Є.Ю. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників процесу, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з відсутності для цього підстав, оскільки боржник з`являвся до державного виконавця 11.05.2019, 17.05.2019, повідомив його про своє фактичне місце проживання та номер мобільного телефону, а також частково погасив заборгованість по аліментам.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №755/17573/13-ц від 26.11.2014, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку.

28.03.2016 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №50635740, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

22.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження.

13.02.2018 державним виконавцем направлено боржнику повідомлення про внесення останнього до Єдиного реєстру боржників (т. 3, а. с. 32-33).

16.03.2018 державним виконавцем направлено виклик боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , однак боржник до відділу ДВС не з`явився (т. 3, а. с. 30-31).

Виходом за вищевказаною адресою боржника, останнього не розшукано про що складено акт від 14.05.2018 (т. 3, а. с. 29).

15.05.2018 державним виконавцем направлено виклик боржнику, однак боржник до відділу ДВС не з`явився (т. 3, а. с. 26-27).

15.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (т. 3, а. с. 18-19).

15.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю (т. 3, а. с. 20-21).

15.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (т. 3, а. с. 24-25).

15.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (т. 3, а. с. 22-23).

15.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника (т. 3, а. с. 16-17).

17.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу (т. 3, а. с. 13-14).

Виходом державного виконавця за адресою боржника, останнього не розшукано про що складено акт від 20.11.2018 (т. 3, а. с. 12).

Згідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, борг по сплаті аліментів за період з 22.07.2013 по 01.03.2019 року становить 128 313,18 грн. (т. 3, а. с. 4).

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець зазначає, що немає змоги самостійно встановити місце проживання (реєстрації) боржника, що ускладнює подальше виконання рішення суду стосовно стягнення аліментів, а тому звернувся до суду із відповідним поданням.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до вимог ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду про стягнення аліментів від 10.01.2014 було постановлене в заочному порядку і за час розгляду справи жодна із судових повісток не була вручена позивачу, так само відсутні і дані на підтвердження отримання відповідачем копії заочного рішення.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження дійсної обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця чи про відмову від їх отримання.

Відсутні переконливі дані про те, що боржник свідомо ухилявся від виконання рішення суду про стягнення аліментів, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, що були повідомлені стороною стягувача у судовому засіданні про обізнаність боржника стосовно стягнення з нього аліментів.

Встановлено, що на підставі договору оренди боржник проживає у АДРЕСА_2 і за вказаною адресою виклики державного виконавця не направлялись і відповідно боржником не отримувались (а. с. 71-74).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника суд враховує, що боржник з`являвся до державного виконавця 11.05.2019, 17.05.2019, повідомив державного виконавця про своє фактичне місце проживання та номер мобільного телефону, а також частково погасив заборгованість по аліментам (а. с. 75-78).

Колегія суддів враховує те, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року №916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду ні доказів отримання ОСОБА_3 матеріалів виконавчого провадження, ні їх повернення за зворотною адресою із зазначенням причини неотримання.

Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів його звернення до відповідних територіальних органів МВС України, ДМС Україниз запитами для отримання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування боржника ОСОБА_3 .

Зматеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржнику було належним чином (рекомендованим листом про вручення) направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та викликидержавного виконавця, а також що державним виконавцем були вжиті всі необхідні та визначені законом заходи длявстановлення місця знаходження боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання про розшук боржника правильними.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено та зазначено стягувачем в апеляційній скарзі, що боржник працював у ПП «Август груп», однак державним виконавцем не вчинювались дії щодо повідомлення ОСОБА_3 за встановленим місцем роботи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що державним виконавцем не вжито всіх можливих дій, здійснення яких передбачено Законом України «Про виконавче провадження», для встановлення місця проживання боржника, а відтак звернення до суду з поданням про розшук боржника є передчасним.

Посилання в апеляційній скарзі на обізнаність боржника про наявне виконавче провадження не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

При розгляді справи, ні в суді першої, ні апеляційної інстанції не встановлено, що боржник, будучи належним чином повідомлений про вчинені дії державним виконавцем, ухилявся від виконання рішення суду, враховуючи підтвердження в апеляційній скарзі самим стягувачем про часткове стягнення аліментів з боржника на її користь.

За наведеного, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24.12.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова