Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/417/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни заяву адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

07.02.2019 р. до суду надійшла заява, в якій заявник просить забезпечити його позов в інтересах ОСОБА_2 до до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.ч.1-2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10ст. 150 ЦПК України".

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження. Накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2., яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження. Накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження. Накласти арешт на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_3, до прийняття судом рішення у справі. В обгрунтування заяви посилається на те, що є побоювання, що відповідач може відчужити земельні ділянки, придбані за час шлюбу за спільні кошти подружжя та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, зведений за спільні кошти сторін, що в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи заявника, приходжу до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено та не надано належних, допустимих, обґрунтованих та об'єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, як і що не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як і не надано доказів, що зазначені види забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Постановою Пленуму № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",ст.ст. 149-153, 258-260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження; накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2., яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження; накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належить ОСОБА_3, заборонити її відчуження; накладення арешту на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_3, до прийняття судом рішення у справі через безпідставність.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Рижий О.А.