Номер провадження: 22-ц/813/7980/19
Номер справи місцевого суду: 521/4961/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2019 року у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради (далі ОМР), в якій просив суд визнати на ним право власності на грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_1 за договором №138285604 від 30.01.2014 року у розмірі 70 000 грн. в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач просив визнати за позивачем право власності на грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_2 за договором № 128417004 від 18.11.2013 року у розмірі 100 000 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , а також визнати за позивачем право власності на грошові кошти на рахунку з коштами пенсійного забезпечення його батька у розмірі 12 000 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року позов задоволено частково (а.с. 82-84).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_1 за договором №138285604 від 30.01.2014 року у розмірі 70 000 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на грошові кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_2 за договором № 128417004 від 18.11.2013 року у розмірі 100 000 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 липня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (а.с. 94-97).

Свою заяву позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, щопід час розгляду даної справи суддею Бойчуком А.Ю., ухвалою суду від 12.07.2018 року було витребувано докази з ПАТ Державний ощадний банк України, у відповідь на яку надійшов лист № 46-07/7022/70646Т від 21.08.2018 року, яким повідомлено про витребувану інформацію, однак інформація стосовно номеру рахунку і розміру коштів на ньому, який належав його батьку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на який були зараховані кошти по пенсійному забезпеченню, не надано.

У зв`язку з цим у задоволенні даної частини позовних вимог було відмовлено.

На даний час ОСОБА_1 отримав зазначену інформацію та просить суд переглянути рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОМР про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, було відмовлено (а.с. 127-128).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2019 року, та постановлення нової, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року, районний суд виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами, так як в задоволенні цієї частини позовних вимог було відмовлено у зв`язку із ненаданням доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

У якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 вказує на те, що лише після винесення Приморським районним судом м. Одеси 12.12.2018 року заочного рішення, заступник голови правління АТ «Ощадбанк» своїм листом від 01.03.2019 року за вих.. №46-07/1491/6169 БТ, який надійшов до Приморського районного суду м. Одеси 01.04.2019 року, надала до суду додаткову інформацію щодо залишків грошових коштів на інших поточних, депозитних (вкладних) рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у філії Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк», на його ім`я відкрито рахунок № НОМЕР_3 (980) і залишок коштів на ньому складає 12 485,89 грн.

У зв`язку з чим, заявник ОСОБА_1 вважає, що оскільки зазначені обставини йому стали відомі лише 24.06.2019 року після ухвалення заочного рішення суду, вони є нововиявленими.

Однак, дані доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 є помилковими, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа "Пономарьов проти України", № 3236/03, 03.04.2008).

Процедура скасування судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Фактично ОСОБА_1 просить переоцінити доказ, оцінений судом у процесі розгляду справи, що у сенсі положень пункту 1 частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а не у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Тобто, в даному випадку колегія суддів вказує, що заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 обрав неправильний спосіб захисту своїх прав, як спадкоємця свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник за своєю правовою природою не відносяться до нововиявлених і не дають законних підстав суду для перегляду судового рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.1 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23.12.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С.Комлева

Т.В. Цюра