печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Каракоці О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», про стягнення безпідставно списаних коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просила визнати безпідставними дії щодо списання з її карткового рахунку VISA № НОМЕР_1, а також стягнути з відповідача їх суму у розмірі 4 350,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2014 року та 16 січня 2015 року з даного карткового рахунку було списано кошти, а в подальшому позивачем направлені листи в яких вона повідомила про незгоду щодо списання даних коштів, однак відповідачем було безпідставно на думку позивача відмовлено.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального Кодексу України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Ухвалою судді від 12 лютого 2018 року відкрито провадження, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження та надано строк для подання відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив; заперечень.

Згідно з положеннями ст.ст. 19, 274 ЦПК України, вбачається, що спір підлягає розгляду у загальному порядку позовного провадження, для нього обов'язковою є стадія підготовчого провадження.

22 травня 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, а позивачем із заявою про поновлення строку 02 жовтня 2018 року надано відповідь на відзив.

02 жовтня 2018 року в підготовчому судовому засіданні витребувано від відповідача виписки за картковим рахунком позивача по картці VISA № НОМЕР_1, а 13 грудня 2018 року позивачем надано витребувані матеріали.

31 жовтня 2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про застосування правонаступництва ПАТ КБ «Приватбанк», адже відповідно до рішення Єдиного акціонерного банку від 21 травня 2018 року за № 519 змінено найменування на АТ КБ «Приватбанк».

13 грудня 2018 року ухвалою суду визнано підготовку справи до судового розгляду завершеною та закрити підготовче провадження.

Вислухавши позивача, яка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, а також представника відповідача, яка проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, суд дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року позивачем була відкрита банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» VISA № НОМЕР_1 та 09 грудня 2014 року на неї були зараховані кошти у розмірі 3 570,00 грн. та того ж дня відбулось автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості за карткою позивача за НОМЕР_2 в сумі 2 979,73 грн.

Поряд із цим, судом встановлено, що спростовує доводи позивача щодо відсутності інших карткових рахунків, адже, вбачається, що 06 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № SAMDN6746 за яким існує заборгованість, а тому зважаючи на невиконання зобов'язань позивача по даному договору 09 грудня 2014 року та 16 січня 2015 року відбулось списання коштів в якості штрафних санкцій, що підтверджується розрахунком наданим представником відповідача, складеним станом на 30 квітня 2018 року по заборгованості за вказаним договором.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 особистим підписом підтвердила своє ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Так, кредитний договір № SAMDN6746 є двостороннім, що породжує зобов'язання банку надати кредит й зобов'язання позичальника його і сплатити відсотки за користування ним.

Вказані зобов'язання позичальника, сплатити банку відсотки за користування кредитними коштами, вказує, що договір кредитування є в усіх випадках оплатним. Розмір відсотків, порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від групи кредитного ризику, рівня забезпечення, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів.

Повернення кредиту є основним принципом кредитування. В зв'язку з тим, що механізм кредитування в Банку тісно пов'язаний з іншими банківськими програмами (депозити та ін.), то неповернення наданого кредиту, відсотків та винагороди, може негативно відбитися на функціонуванні банка в цілому.

Згідно п. 1.3.2.11. Умов та правил надання банківських послуг Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта для погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта в зв'язку з невиконанням зобов'язань перед Банком.

Положення ст. 627 Цивільного кодексу України передбачають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Частинами 1 та 2 ст. 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ст. 26.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні платник при укладенні договорів з банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Таким чином, положеннями закону і умовами договору прямо передбачено право кредитора на списання грошових коштів з рахунку боржника за наявності кредитної заборгованості.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність порушення закону з боку відповідача при списанні коштів позивача з його карткового рахунку, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки мало місце саме договірне списання коштів, при цьому, наявність відповідного рішення суду про списання цих коштів або про їх стягнення з боржника на користь кредитора не передбачено.

Судові витрати слід розподілити у відповідності з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1068, 1071 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позову до акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», про стягнення безпідставно списаних коштів.

Рішення може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому рішення суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2019 року.

Суддя В. А. Писанець