Справа № 500/5277/18
Провадження № 2/500/801/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Нікітіної Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 78000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладеного договір позики на суму 3000 доларів США, що еквівалентно 78000 грн., на день укладення договору займу. Відповідач зобов`язався повернути позивачу гроші до 20 липня 2018 року. Отримання відповідачем ОСОБА_2 зазначеної суми підтверджується розпискою про отримання грошових коштів. Однак, відповідач в термін зазначений в розписці зазначену суму грошей не повернув.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справ, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В свою чергу, відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону.

Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що згідно розписки від 20.03.2018 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 3000 доларів США, яку зобов`язався повернути в строк до 20 липня 2018 року.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 суму позики в розмірі 3000 доларів США (що еквівалентно 78000 грн.) в строк передбачений у розписці не повернув, згідно наданих письмових пояснень проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 78000 грн.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із чим, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 780 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльским РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.08.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії id НОМЕР_3 , виданий 02.01.2018 року Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії id НОМЕР_3 , виданий 02.01.2018 року Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.08.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) суму боргу в розмірі 78000 (сімдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії id НОМЕР_3 , виданий 02.01.2018 року Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 28.08.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 780 (сімсот вісімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус