ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 727/7932/18

провадження №22-ц/822/54/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Герман Я.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Путильської районної ради Чернівецької області, голови Путильської районної ради Чернівецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання контракту в частині таким, що не відповідає законодавству та недійсним, зобов'язання вчинити дії, визнання контракту продовженим за апеляційними скаргами ОСОБА_8, який діє в інтересах голови Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2018 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2018 року у складі судді Слободян Г.М.,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Путильської районної ради Чернівецької області, голови Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7. про поновлення строку звернення до суду, визнання контракту в частині таким, що не відповідає законодавству та недійсним, зобов'язання вчинити дії, визнання контракту продовженим.

Посилався на такі обставини.

Рішенням Путильської районної ради № 61-28/14 від 18 вересня 2014 року його було призначено головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» та доручено голові ради укласти контракт з ним терміном на три роки у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до наказу №58 кз від 18 вересня 2014 року його було призначено головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» та 19 вересня 2014 року на підставі вказаного рішення ради між ним та Путильською районною радою було укладено контракт, за умовами якого його призначено на посаду керівника об'єкта спільної власності територіальних громад сіл, селища району, головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» терміном на три роки з 19 вересня 2014 року по 18 вересня 2017 року.

Наказом заступника головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» №21к-зв від 18 вересня 2017 року на підставі розпорядження голови Путильської районної ради №30-к від 18 вересня 2017 року його звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України (закінчення строку дії контракту) з 18 вересня 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 26 квітня 2018 року, його позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Путильської районної ради №30-к від 18 вересня 2017 року про звільнення позивача з посади головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року, у зв'язку із закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України; визнано незаконним та скасовано наказ заступника головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» №21к-зв від 18 вересня 2017 року про звільнення позивача від займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України (закінчення строку дії контракту) з 18 вересня 2017 року; поновлено позивача на посаді головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року згідно з пунктами 5.5, 6.4 контракту; стягнуто з комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2017 року по 02 лютого 2018 року в сумі 81138 гривень 24 копійки, з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня».

Наказом заступника головного лікаря з економічних питань Триньки М.В. за №28кз від 02 травня 2018 року «Про виконання рішення апеляційного суду м.Чернівці від 26 квітня 2018 року» скасовано наказ заступника головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» №21к-зв від 18 вересня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_3 від займаної посади на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України з 18 вересня 2017 року» та поновлено позивача на посаді головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ».

Розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №16-к від 02 травня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_6.» позивача було відсторонено від виконання обов'язків головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» у зв'язку з відкриттям кримінального провадження №0000008, дано розпорядження голові районної ради ОСОБА_7. створити комісію з перевірки фінансових порушень у КЗ «Путильська ЦРЛ», на час проведення перевірки обов'язки тимчасово покласти на ОСОБА_6 - завідувача поліклінікою КЗ «Путильська ЦРЛ».

На виконання розпорядження голови Путильської районної ради Чернівецької області №16-к від 2 травня 2018 року та у зв'язку з відкриттям кримінального провадження №0000008 наказом заступника головного лікаря з економічних питань від 02 травня 2018 року №36 «Про відсторонення головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» ОСОБА_3.» позивача відсторонено від виконання обов'язків головного лікаря, на час проведення перевірки обов'язки головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» тимчасово покладено на ОСОБА_6, завідувача поліклінічним відділенням.

Розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» звільнено ОСОБА_6 з посади тимчасово виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Путильська центральна районна лікарня» з 11 червня 2018 року та скасовано розпорядження голови районної ради №16-к від 02 травня 2018 року (пункт 1). Поновлено позивача на посаді головного лікаря КЗ «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року до 18 вересня 2018 року згідно з пунктами 5.5, 6.4 контракту (пункт 2), а згідно з розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №25-к від 20 червня 2018 року «Про внесення змін до п. 2 розпорядження голови районної ради №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» пункт 2 розпорядження голови районної ради №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» викладено в такій редакції: «Допустити до виконання службових обов'язків на посаді головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» ОСОБА_3.».

Листом голови районної ради за №02-12/165 від 18 червня 2018 року позивача повідомлено про закінчення 18 вересня 2018 року терміну дії контракту.

Позивач вважає, що його право на працю щодо пролонгації контракту на три роки порушено, про що він дізнався після ознайомлення з попередженням про звільнення у зв'язку із закінченням строку контракту №02-12/165 від 18 червня 2018 року, а також після ознайомлення з розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду», яким його поновлено на посаді головного лікаря КЗ «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року до 18 вересня 2018 року згідно пунктів 5.5, 6.4 контракту.

Посилаючись на указані обставини та на нормативні акти, які прийняті після укладення сторонами трудового контракту, позивач просив поновити йому строк звернення до суду; визнати контракт, укладений 19 вересня 2014 року між ним та Путильською районною радою Чернівецької області, таким, що не відповідає законодавству, а саме пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року, пункту 27 Типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року, пункту 27 Типового контракту з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району Чернівецької області, затвердженого Рішенням ІІ пленарного засідання VІІІ сесії Путильської районної ради Чернівецької області VІІ скликання № 83-6/16 від 13 жовтня 2016 року; визнати недійсним пункт 6.4 контракту в частині продовження строку його дії на один рік; зобов'язати голову Путильської районної ради Чернівецької області привести контракт відповідно до вимог пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року, пункту 27 Типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року, пункту 27 Типового контракту з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району Чернівецької області, затвердженого Рішенням ІІ пленарного засідання УІІІ сесії Путильської районної ради Чернівецької області VІІ скликання № 83-6/16 від 13 жовтня 2016 року; визначити строк продовженої дії контракту, укладеного 19 вересня 2014 року, - три роки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2018 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду.

Визнано контракт, укладений 19 вересня 2014 року між Путильською районною радою Чернівецької області, в особі голови районної ради та ОСОБА_3, таким, що не відповідає законодавству, зокрема, пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року; пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 642 та пункту 27 Типового контракту з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району Чернівецької області, затвердженого Рішенням ІІ пленарного засідання УІІІ сесії Путильської районної ради Чернівецької області VІІ скликання № 83-6/16 від 13 жовтня 2016 року.

Визнано недійсним пункт 6.4 контракту (Розділу 6 «Термін дії контракту»), укладеного 19 вересня 2014 року між Путильською районною радою Чернівецької області, в особі голови районної ради та ОСОБА_3,, в частині продовження строку його дії на один рік.

Зобов'язано голову Путильської районної ради Чернівецької області привести контракт відповідно до вимог пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року; пункту 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров»я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року та пункту 27 Типового контракту з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району Чернівецької області, затвердженого Рішенням ІІ пленарного засідання VІІІ сесії Путильської районної ради Чернівецької області VІІ скликання № 83-6/16 від 13жовтня 2016 року, визначивши строк продовженої дії (пункт 6.4) контракту на три роки.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2018 року визнано контракт, укладений 19 вересня 2014 року між сторонами таким, що не відповідає пункту 27 Типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року, зобов'язано голову Путильської районної ради Чернівецької області привести контракт відповідно до вимог пункту 27 Типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 642 від 16 жовтня 2014 року.

В апеляційних скаргах ОСОБА_8., який діє в інтересах голови Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7., просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду та обставина, що ОСОБА_3 був впевнений щодо продовження контракту на три роки та хвороба відповідача у період з 2016 року.

Вказує, що встановлення строку за згодою сторін на момент укладення контракту є добровільним волевиявленням обох сторін і не може вважатись погіршенням становища працівника, оскільки тривалість трудових правовідносин взаємно погоджена обома сторонами і не порушує їх прав та обов'язків.

Заявник також вважає, що суд першої інстанції, зобов'язуючи голову районної ради змінити контракт, фактично перебрав на себе повноваження колегіального органу місцевого самоврядування в порушення вимог пункту 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і Статуту відповідного закладу.

Також звертає увагу на те, що у спірному випадку наявні підстави для застосування пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України щодо припинення трудового договору, укладеного на визначений строк за закінченням такого строку із звільненням особи із займаної посади, оскільки колегіальним органом місцевого самоврядування було прийнято рішення в трудових відносинах із керівником комунального закладу, що свідчить про те, що сторона заявила вимогу про їх припинення внаслідок не продовження дії контракту.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що є необґрунтованими доводи представника голови Путильської районної ради про те, що звільнення та призначення керівників комунальних закладів відноситься до виключної компетенції районної ради, оскільки предметом спору є продовження строку дії контракту, а не призначення головного лікаря, як про це стверджує заявник.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що: строк на звернення з позовом за захистом порушеного права позивачем пропущено з поважних причин; встановлене контрактом положення про те, що якщо відповідно до п. 5.5 контракту жодна із сторін не виявляє зацікавленості у його подальшому поновленні, контракт автоматично набирає чинності терміном на один рік, погіршує становище позивача порівняно з чинним законодавством (стаття 9 КЗпП), порушує право позивача на працю щодо пролонгації контракту на три роки.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, суд дійшов його внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення, яким у позові слід відмовити.

У справі встановлено, що рішенням Путильської районної ради № 61-28/14 від 18 вересня 2014 року позивача ОСОБА_3 було призначено головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» та доручено голові районної ради заключити контракт з ним терміном три роки, у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.93).

На підставі указаного рішення між Путильською районною радою в особі голови районної ради та ОСОБА_3 19 вересня 2014 року укладено контракт, за умовами якого позивача призначено на посаду керівника об'єкта спільної власності територіальних громад сіл, селища району головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» терміном на 3 три роки з 19 вересня 2014 року по 18 вересня 2017 року (а.с.95).

Наказом №58 кз від 18 вересня 2014 року позивача ОСОБА_3 призначено головним лікарем КЗ «Путильська центральна районна лікарня» (а.с.94), що також підтверджується копією трудової книжки (а.с.123-125).

Згідно з пунктом 6.1 контракту він діє з 19 вересня 2014 року до 18 вересня 2017 року (а.с.95-96).

Відповідно до пункту 6.4 контракту, якщо відповідно до пункту 5.5 контракту жодна із сторін не виявляє зацікавленості у його подальшому поновленні контракт автоматично набирає чинності терміном на один рік.

Розпорядженням голови Путильської районної ради №30-к від 18 вересня 2017 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України ОСОБА_3 було звільнено з посади головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту (а.с.97).

На підставі розпорядження голови Путильської районної ради №30-к від 18 вересня 2017 року наказом заступника головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» №21к-зв від 18 вересня 2017 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України (закінчення строку дії контракту) з 18 вересня 2017 року (а.с.98).

Позивач ОСОБА_3, вважаючи звільнення незаконним, звернувся до суду з позовом до Путильської районної ради, голови Путильської районної ради, комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 26 квітня 2018 року(а.с.105-109), позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Путильської районної ради №30-к від 18 вересня 2017 року про звільнення з посади головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» ОСОБА_3 з 18 вересня 2017 року, у зв'язку із закінченням строку дії контракту на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано наказ заступника головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» №21к-зв від 18 вересня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 від займаної посади на підставі пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України (закінчення строку дії контракту) з 18 вересня 2017 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» з 18 вересня 2017 року згідно з пунктами 5.5, 6.4 контракту. Стягнуто з комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 вересня 2017 року по 02 лютого 2018 року в сумі 81138 гривень 24 коп., з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня» (а.с.99-104).

Відповідно до наказу заступника головного лікаря з економічних питань Триньки М.В. №28кз від 2 травня 2018 року «Про виконання рішення апеляційного суду м.Чернівці від 26 квітня 2018 року» скасовано наказ заступника головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» №21к-зв від 18 вересня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_3 від займаної посади на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України з 18 вересня 2017 року» та позивача ОСОБА_3 поновлено на посаді головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» (а.с.110).

Розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №16-к від 2 травня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_6.» відсторонено від виконання обов'язків головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» ОСОБА_3 у зв'язку з відкриттям кримінального провадження №0000008, дано розпорядження голові районної ради ОСОБА_7. створити комісію з перевірки фінансових порушень у КЗ «Путильська ЦРЛ», на час проведення перевірки обов'язки тимчасово покласти на ОСОБА_6, завідувача поліклінікою КЗ «Путильська ЦРЛ» (а.с.111).

Наказом заступника головного лікаря з економічних питань №36 від 2 травня 2018 року «Про відсторонення головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» ОСОБА_3.», на виконання розпорядження голови Путильської районної ради Чернівецької області №16-к від 2 травня 2018 року та у зв'язку з відкриттям кримінального провадження №0000008 позивача відсторонено від виконання обов'язків головного лікаря, на час проведення перевірки обов'язки головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» тимчасово покладено на ОСОБА_6, завідувача поліклінічним відділенням (а.с.112). Розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №22-к від 7 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» звільнено ОСОБА_6 з посади тимчасово виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Путильська центральна районна лікарня» з 11 червня 2018 року та скасовано розпорядження голови районної ради №16-к від 2 травня 2018 року (пункт 1). Поновлено на посаді головного лікаря КЗ «Путильська центральна районна лікарня» ОСОБА_3 з 18 вересня 2017 року до 18 вересня 2018 року згідно з пунктами 5.5, 6.4 контракту (пункт 2) (а.с.113).

Згідно з розпорядженням голови Путильської районної ради Чернівецької області №25-к від 20 червня 2018 року «Про внесення змін до пункту 2 розпорядження голови районної ради №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» пункт 2 розпорядження голови районної ради №22-к від 07 червня 2018 року «Про виконання рішення Шевченківського районного суду» викладено в такій редакції: «Допустити до виконання службових обов'язків на посаді головного лікаря КЗ «Путильська ЦРЛ» ОСОБА_3.» (а.с.152).

Встановлено, що листом голови Путильської районної ради № 02-12/165 від 18 червня 2018 року позивача було повідомлено про закінчення 18 вересня 2018 року терміну дії контракту (а.с.153).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_3 вважав, що під час його звільнення відповідачами було порушено його право на працю щодо пролонгації контракту на три роки, а не один рік, як було визначено пунктом 6.4 контракту від 19 вересня 2014 року, укладеного між ним та Путильською районною радою в особі голови районної ради.

Про порушення його права на думку позивача свідчить також лист голови районної ради від 18 червня 2018 року.

З такими доводами погодився і суд першої інстанції.

Проте колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними, виходячи з наступного.

Обґрунтування вимог позивача зводиться до того, що умови трудового контракту, укладеного між ним та районною радою в частині положення про продовження строку дії на один рік, не відповідають змісту нормативних актів, які прийнято після укладення контракту і якими на думку позивача гарантується продовження строку дії контракту не на один, а на три роки.

З такими підставами позову та позовними вимогами погодитися не можна, оскільки вони як і обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника, та додаткові підстави розірвання договору.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Враховуючи, що відповідно до статті 21 КЗпП України предметом трудового договору (контракту) є праця (трудова функція) особи, яка є об'єктом саме трудових правовідносин, які врегульовані трудовим законодавством (зокрема статтями 3, 7, 9, 9-1, 44 КЗпП України), положення ЦК України щодо умов дійсності правочину та правових наслідків недійсності правочину не підлягають застосуванню для регулювання суспільних відносин, які виникають у зв'язку з укладенням трудового договору (контракту).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину, а в даному випадку окремих положень трудового контракту, підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Встановлено, що на час пред'явлення позову позивач є таким, що працює за трудовим контрактом.

У зв'язку з попереднім вирішенням трудового спору про поновлення його на роботі, а також у зв'язку з отриманням письмового попередження про закінчення з 18 вересня 2018 року строку дії контракту, позивач вважає, що його право порушене, що дає йому підстави вимагати визнання недійсними окремих положень контракту та спонукати відповідача до приведення умов контракту до норм законодавства у редакції, яка набрала чинності після укладення між сторонами трудового контракту.

Проте обраний позивачем спосіб захисту права не узгоджується з характером правовідносин, що існують між сторонами, правами сторін трудового контракту.

За нормами глави ХV Індивідуальні трудові спори КЗпП України працівник має право на вирішення спору у разі порушення його прав.

Водночас за пред'явленими позовними вимогами фактично йдеться про забезпечення його прав на майбутнє, унеможливлення його звільнення внаслідок звільнення за закінченням строку дії контракту.

Так, на відміну від норм Цивільного кодексу України, норми КЗпП України не передбачаються можливості задоволення вимог, спрямованих на забезпечення неможливості порушення трудових прав працівника на майбутнє.

Відповідно до частини 9 статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» керівники державних та комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров'я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п'яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров'я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, затвердженої Постановою КМУ № 642 від 16 жовтня 2014 року (далі - Порядок) визначено, що контракт укладається на строк від трьох до п'яти років. Якщо після закінчення строку дії контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія контракту вважається продовженою відповідно до закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 27 Типової форми контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я», затвердженої цією ж Постановою (далі - Типова форма контракту), якщо після закінчення строку дії цього контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено.

Рішенням ХХХIІІ сесії Путильської районної ради VI скликання від 02 квітня 2015 року №19-33/15 затверджено Типовий контракт з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району (далі - Типовий контракт), відповідно до абзацу 2 пункту 27 якого, якщо після закінчення строку дії цього контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено (а.с.143).

Відповідно до пункту 7 Рішення ІІ пленарного засідання VIІІ сесії Путильської районної ради VIІ скликання №83-6/16 від 13 жовтня 2016 року указане положення визнано таким, що втратило чинність, а також затверджено Типовий контракт з керівником комунального закладу охорони здоров'я Путильського району, відповідно до абзацу 2 пункту 27 якого, якщо після закінчення строку дії цього контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього контракту вважається продовженою на строк, на який його було укладено (а.с.134-151).

Посилаючись на указані норми, позивач вважає, що є підстави для визнання контракту, укладеного 19 вересня 2014 року між ним та Путильською районною радою Чернівецької області таким, що не відповідає законодавству, а саме пункту 4 Порядку, пункту 27 Типової форми контракту, пункту 27 Типового контракту, визнання недійсним пункту 6.4 контракту в частині продовження строку його дії на один рік; зобов'язання голови районної ради привести контракт, укладений 19 вересня 2014 року, відповідно до вимог указаних нормативних актів, визначення строку продовження дії контракту між сторонами на три роки.

Ці вимоги позивача із зазначених ним підстав не можуть бути задоволені.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У спірному випадку Порядок, Типова форма контракту, Типовий контракт були прийняті після укладення між сторонами трудового контракту, що не може мати наслідком визнання трудового контракту недійсним в частині положення про строки його дії та продовження.

У даному випадку також не йдеться про пом'якшення чи скасування відповідальності особи.

Крім того, як вже зазначалося вище, на контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Також вимога позивача зобов'язати голову районної ради привести контракт, укладений 19 вересня 2014 року, відповідно до вимог відповідних нормативних актів, визначити строк продовженої дії контракту між сторонами на три роки, не відповідає указаним вище нормам матеріального права, не є належним способом захисту права у спірних правовідносинах.

Надсилання головою районної ради листа за № 02-12/165 від 18 червня 2018 року позивачу - повідомлення про закінчення 18 вересня 2018 року терміну дії його контракту (а.с.153), на що посилається позивач як на доказ порушення його прав, не свідчить про таке порушення.

За нормами положень законодавства, які регламентують порядок укладення трудового договору у формі контракту, передбачена можливість надсилання роботодавцем повідомлень про певні наміри, що не може розглядатися як порушення трудових прав працівника.

Поклавши обов'язок на голову районної ради визначити строк продовженої дії контракту між сторонами на три роки, суд першої інстанції свавільно втрутився у право сторін трудового контракту самостійно визначати строк дії контракту та умови продовження строку його дії.

Суд також помилково послався на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у деяких справах: Chahal v. the United Kingdom, рішення від 15 листопада 1996 року; Stretch vs The United Kingdom, рішення від 24 червня 2003 року, не звернувши увагу на те, що в першому випадку йшлося про гарантування на національному рівні ефективних правових засобів для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенція), а в іншому випадку - про порушення прав заявника на мирне володіння майном.

Проте у спірному випадку позов ОСОБА_3 зводиться до необхідності гарантування його права на працю на відповідних умовах трудового контракту, а захист таких прав Конвенцією не гарантується.

У справі встановлено, що позивач з моменту підписання контракту понад три роки працював за ним, не мав щодо змісту контракту заперечень, при зверненні до суду з попереднім позовом про поновлення на роботі посилався на норми контракту, які вважав чинними.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин пропущення строку звернення позивача до суду з вимогами про визнання недійсними окремих положень контракту є помилковим.

Водночас, оскільки заявлені позовні вимоги є по суті безпідставними, то у задоволенні позову слід відмовити саме з указаної підстави.

Отже, на часткове задоволення апеляційних скарг рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, яким у позові слід відмовити.

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції до спірних відносин застосував норми ЦК України щодо визнання правочинів недійсними, то вони не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту оскарженого рішення не вбачається, що суд послався на такі норми.

Відповідно до правил частини 13 статті 141 ЦПК України з позивача на користь заявника слід стягнути 1057 гривень 20 коп. - витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись пунктами 3, 4 частини 1 статті 376, статтею 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_8, який діє в інтересах голови Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 жовтня 2018 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 до Путильської районної ради Чернівецької області, голови Путильської районної ради Чернівецької області про поновлення строку звернення до суду, визнання контракту в частині таким, що не відповідає законодавству та недійсним, зобов'язання вчинити дії, визнання контракту продовженим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь голови Путильської районної ради Чернівецької області ОСОБА_7 1057 (одну тисячу п'ятдесят сім) гривень 20 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 12 лютого 2019 року.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк