Дата документу 22.07.2019
Справа № 2-3717/07
Провадження № 6/334/8/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Вербицької Л.Г. про визначення ідеальної частки майна, що належить боржнику ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Вербицька Л.Г. звернулась з поданням про визначення ідеальної частки майна, що належить боржнику ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3717, виданого 25.10.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника.

В обґрунтування подання вказує, що 28.11.2007 було відкрито зазначене виконавче провадження, 29.08.2008 винесено постанову про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

Згідно відповіді НАІС «Автомобіль», за боржником транспортні засоби не зареєстровані, боржник пенсію не отримує.

Рішення суду про сплату аліментів боржник не виконує.

При цьому, йому на праві спільної сумісної власності належить частина квартири АДРЕСА_1 .

З метою подальшого виконання рішення суду державний виконавець просить визначити ідеальну частку боржника ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні уДніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя перебуває виконавче провадження ВП №548418 з примусового виконання виконавчого листа №2-3717, виданого 25.10.2007 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, починаючи з 08.08.2007 і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 28.11.2007.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ №11490202 від 09.08.2006, Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло №527 від 21.06.2006.

Всі інші доводи подання матеріалами виконавчого провадження не підтверджено.

В поданні не зазначено та не надано до матеріалів справи жодних відомостей і документів на підтвердження наявності заборгованості по аліментам, періоду її утворення та розміру.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається у розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду, для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно з вимогами наведених норм чинного законодавства суду необхідно визначити у майні, яким володіє ОСОБА_1 спільно з іншими особами, частку боржника з дотриманням правил цивільного кодексу. Натомість державний виконавець, звертаючись до суду з поданням фактично просить суд виділити ідеальну частку, яка належить боржнику ОСОБА_1 , що суперечить положенням ст.443 ЦПК України.

Положеннями ст. 371 ЦК України визначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.366ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

При цьому, безпосередньо порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд зауважує, що до свого подання державним виконавцем не додано доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи щодо встановлення в боржника коштів у гривнях чи в іноземній валюті, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, рахунків в цінних паперах у депозитарних установах, а також щодо встановлення в боржника іншого рухомого майна чи конкретних предметів (меблі, оргтехніка, побутова техніка тощо), на які необхідно в першу чергу звернути стягнення на погашення заборгованості згідно виконавчого документу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в поданні державного виконавця слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.443 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Вербицької Л.Г. про визначення ідеальної частки майна, що належить боржнику ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.