Дата документу 03.01.2019 Справа № 335/4772/18-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/4772/18Головуючий у 1-й інстанції Шалагінова А.В.
Пр. № 22-ц/807/557/19Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року КП «Водоканал» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у розмірі 19419,70 грн. за спожиту воду і послуги каналізації, а також судовий збір.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та користуються послугами КП «Водоканал», а тому зобов'язані щомісяця проводити оплату за спожиту воду і послуги каналізації. Однак, відповідачі всупереч вимогам закону не в повному обсязі здійснювали оплату за послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2008 по 31.01.2018 в них виникла заборгованість у розмірі 19419,70 грн.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 18) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2018 року (а.с. 22-23) позов КП «Водоканал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.05.2008 по 31.01.2018 у розмірі 19419,70 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн., а всього 21181,70 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2Є.), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 28-49) просила рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог КП «Водоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за воду та послуги каналізації (в частині стягнення з ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на користь КП «Водоканал» заборгованості за спожиту воду та послуги каналізації в сумі 19419,70 грн. та судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1762,00 грн.) відмовити.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 51).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09 листопада 2018 року (а.с. 52), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 54).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач КП «Водоканал» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі (а.с. 61-69).

Відповідач ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач КП «Водоканал» та відповідач ОСОБА_4 вказане рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку не оскаржували.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 і лише в оскаржуємій частині - в частині задоволення позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2

Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), скасувати судове рішення…частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення… (п. 2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 12 - 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі, та зокрема до відповідача ОСОБА_2

Проте із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуємій частині можна погодитись лише частково з наступних підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивачем надавались відповідачам послуги з водопостачання і каналізації у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.05.2008 по 31.01.2018 заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та каналізації складає 19419,70 грн. (а.с. 5-8).

Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 вищезазначеної суми заборгованості, проте ухвалою суду від 04 квітня 2018 р. відмовлено у видачі судового наказу (а.с.4).

Правовідносини з приводу водопостачання та водовідведення регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про питну воду та питне водопостачання».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов'язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою - комунальних послуг.

Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплітають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки.

За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 р. збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал» (а.с.12 зворот).

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами.

Відповідачі мали змогу відмовитись від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористалися цією можливістю.

Разом із тим, суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному зясуванню фактичних обставин цієї справи, що стосуються відповідача ОСОБА_2

Так, відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.05.2008 по 31.01.2018 заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та каналізації складає 19419,70 грн. (а.с. 5-8).

Враховуючи, що квартира не містить лічильника холодної води, тому нарахування оплати з холодної води та каналізації по цій справі здійснюється за кількістю зареєстрованих осіб (відповідь КП «Водоканал» а.с.60).

Проте, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що відповідач ОСОБА_2 не є власником цієї квартири АДРЕСА_2, а лише була зареєстрована в останній, як член сімї ОКН ОСОБА_4, і лише з 29.11.2013 року (а.с.10) по 16.08.2018 року (а.с.49).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, безпідставними у цій справі є позовні вимоги КП «Водоканал» щодо солідарного з ОСОБА_4 стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті холодної води та каналізації за період з 01.05.2008 року по 30.11.2013 року.

Суд першої інстанції мав стягнути з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_4 на користь КП «Водоканал» лише заборгованість за період, починаючи з 01.12.2013 року (враховуючи реєстрацію ОСОБА_2 та доньки Валерії, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вказаній квартирі з 29.11.2013 року (а.с. 10) та початок нарахування плати КП «Водоканал» за холодну воду та послуги каналізації на 3-х зареєстрованих осіб лише з 01.12.2013 року (розрахунок а.с. 7)) і по 31.01.2018 року включно в сумі 13624,25 грн. (розрахунок: 271,86 грн. + 260,65 грн. + 235,42 грн. +260,65 грн. +252,24 грн. +234,65 грн. + 252,24 грн. + 198,78 грн. +198,78 грн. + 192, 36 грн. +198,78 грн. + 192,39 грн. + 212,16 грн. + 198,80 грн. + 179,55 грн. + 198,80 грн. + 192, 38 грн. + 198,80 грн. + 195,46 грн. + 212,31 грн. +201,98 грн. + 278,17 грн. + 284,56 грн. + 275,38 грн. +284,56 грн. + 293,87 грн.+299,99 грн. + 320,68 грн. + 310,34 грн. + 320,68 грн.+ 310,34 грн. + 327,54 грн. + 310,02 грн. + 303,32 грн. + 310,02 грн. +300,03 грн. + 310,02 грн.+310,02 грн.+ 280,02 грн. + 310,02 грн. + 313,80 грн. + 336,70 грн. +327,26 грн. + 382,82 грн. +334,38 грн. + 325,84 грн. + 336,70 грн. + 325,22 грн. + 326,99 грн. +335,92 грн.).

Таким чином, суд першої інстанції мав відмовити КП «Водоканал» у задоволенні його позовних вимог у цій справі в частині солідарного з ОСОБА_4 стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.05.2008 по 30.11.2013 року у розмірі 5795,45 грн. (розрахунок: 19419,70 грн. 13624,25 грн.) за безпідставністю останніх.

Відповідно, в силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог позивача КП «Водоканал» у цій справі, що підлягали солідарному з ОСОБА_4 стягненню з відповідача ОСОБА_2, мали становити 1236,16 грн. (розрахунок: сума задоволених позовних вимог до ОСОБА_2 у цій справі 13624,25 грн. * 1762,00 грн. судовий збір/ 19429,70 грн. сума заявлених позивачем позовних вимог до ОСОБА_2Є.).

Таким чином, солідарне з ОСОБА_4 стягнення з ОСОБА_2 у цій справі судового збору на суму 525,84 грн. є безпідставним (розрахунок: 1762,00 грн. 1236,16 грн.).

Решта доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції в оскаржуємій частині, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі в частині задоволення позовних вимог КП «Водоканал» до відповідача ОСОБА_2 про солідарне з ОСОБА_4 стягнення заборгованості по оплаті холодної води та каналізації за період з 01.12.2013 року і по 31.01.2018 року включно в сумі 13624,25 грн.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3

Так, апеляційний суд ухвалою (а.с. 54) в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребував у КП «Водоканал» інформацію про наступне:

- чи встановлений у квартирі за адресою: вул. Рекордна б. 18 кв. 10 у м. Запоріжжя лічильник на холодну воду ?

- якщо так, то з якого саме часу?

- як проводилось нарахування заборгованості за період з 01.05.2008 року по 31.01.2018 року у сумі 19419,70 грн.: за показами лічильника чи за кількістю зареєстрованих осіб?

- якщо в різні періоди по - різному, то зазначити, в які саме і яким чином?

- чи зверталась у період з 01.05.2008 року по 31.01.2018 року зареєстрована у квартирі особа - ОСОБА_2 до КП «Водоканал» із заявами про ненарахування на неї оплати за холодну воду, оскільки вона мешкає в цей період за будь-якою іншою та сплачує там плату за холодну воду?

- якщо зверталась, коли саме та які результати розгляду таких заяв?

- чи відомо КП «Водоканал», що з 03.07.2018 року власником квартири за адресою: вул. Рекордна б. 18 кв. 10 у м. Запоріжжя є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_5»?

- чому КП «Водоканал» не звертався із вищезазначеним позовом у цій справі до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_5», а лише до ОСОБА_4 та ОСОБА_2?

На виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду КП «Водоканал» надав у цій справі інформацію (а.с. 60), за змістом якої:

- у квартирі за адресою вул. Рекордна 6.18 кв.10 у м. Запоріжжя лічильник на холодну воду не встановлений;

- нарахування за період з 01.05.2008р. по 31.01.2018р. у сумі 19 419,70 грн. за послуги водопостачання та водовідведення здійснювалися відповідно до питомої норми водоспоживання, затвердженої рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради, згідно кількості зареєстрованих осіб;

- нарахування за весь період здійснювалося за кількістю зареєстрованих осіб: до грудня 2013 р. - зареєстровано 1 особу; з 29.11.2013р. по 31.01.2018 р. (період заборгованості, який заявлено до стягнення) - 3 особи;

- звернень від ОСОБА_2 у період з 01.05.2008р. по 31.01.2018р. на адресу КП «Водоканал» щодо ненарахування на неї оплати, непроживання або перерахунку за послуги водопостачання та водовідведення за адресою вул. Рекордна б. 18 кв. 10 у м. Запоріжжя, не надходило;

- у КП «Водоканал» відсутня інформація про право власності на квартиру №10 вул. Рекордна 6.18 кв.10 м. Запоріжжя за ПАТ «Перший Український ОСОБА_5 банк» з 03.07.2018р. ОСОБА_4, ОСОБА_2 М.6. не звертались до КП «Водоканал» з повідомленням про вказані зміни;

- КП «Водоканал» звернувся з позовною заявою про стягнення боргу до ОСОБА_6, ОСОБА_2 як до споживачів, осіб, які зареєстровані та на яких проводилося нарахування; в період, за який утворено борг з 01.05.2008р. по 31.01.2018р. та час звернення до суду (02.04.2018р. з заявою про видачу судового наказу, 02.05.2018р - з позовною заявою) ПАТ «Перший Український ОСОБА_5 банк» не був власником квартири. Згідно наданих до апеляційної скарги відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, час державної реєстрації власності Банку на АДРЕСА_3 - 03.07.2018р. Право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і тому у набувача за договором право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 334 ЦК України), тобто з 03.07.2018р.

Крім того, суд апеляційної інстанції досліджував докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі, є надані відповідачем ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до її апеляційної скарги матеріали, зокрема: витяг про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 38), копія технічного паспорту на цю квартиру (а.с. 39-40), Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 42-45), копії письмових пояснень адвоката ОСОБА_3 від 18.10.2018 року (а.с.46) та від 19.10.2018 року (а.с.47), копія паспорту відповідача ОСОБА_2 з відміткою про зняття з реєстраційного обліку на за адресою: АДРЕСА_4 лише з 16.08.2018 року.

Проте, останніми не спростовуються правильно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини цієї справи та правильні висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог КП «Водоканал» до відповідача ОСОБА_2 про солідарне з ОСОБА_4 стягнення заборгованості по оплаті холодної води та каналізації за період з 01.12.2013 року і по 31.01.2018 року включно в сумі 13624,25 грн.

КП «Водоканал» просив у цій справі стягнути солідарно з ОСОБА_2 заборгованість за воду і послуги каналізації за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 року, тобто за період, коли власником квартири АДРЕСА_5, яка не має лічильника на холодну воду, був ОСОБА_4, а ОСОБА_2 була зареєстрована у цій квартирі (а.с.10, 49), як член сімї останнього, та не повідомляла КП «Водоканал» в установленому законом порядку про те, що вона у цій квартирі деякий час не проживає, хоча залишається зареєстрованою, та не просила їй у звязку із цим не нараховувати плату за воду та послуги каналізації, як на зареєстровану у цій квартирі особу (а.с.60).

ПАТ «ПУМБ», як іпотекодержатель, став власником вищезазначеної квартири лише з 03.07.2018 року (а.с. 42).

Встановлено, що останній платіж за воду та послуги каналізації в сумі 171,25 грн. по вищезазначеній квартирі мав місце у травні 2008 року (а.с.5, КП «Водоканал» звернувся до суду із вищезазначеним позовом у 02.05.2018 року для стягнення заборгованості за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 року (а.с.3).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У квітні 2018 року КП «Водоканал» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення вказаної заборгованості з відповідачів, у тому числі ОСОБА_2, у наказному порядку (а.с.4), що є підставою для переривання перебігу строку позовної давності в силу вимог ст. 264 ч. 2 ЦК України. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ст. 264 ч. 3 ЦК України).

В силу вимог ст. 267 ч. ч. 3.4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Проте, встановлено, що відповідачі, та зокрема відповідач ОСОБА_2 у суді першої інстанції та в її апеляційній скарзі (а.с.28-33) в апеляційному суді особисто чи через її представника, не заявляли про застосування строку позовної давності у цій справі.

При вищевикладених обставинах, в апеляційного суду відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності у цій справі до будь-якої частини нарахованої КП «Водоканал» в силу вимог закону заборгованості за фактично надані воду та послуги каналізації по вищезазначеній квартирі, та зокрема відповідачу ОСОБА_2 за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 року.

Ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2015 року (а.с. 41), якою було задоволено заяву ОСОБА_2 та скасовано судовий наказ від 03 червня 2014 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за заявою Концерну «МТМ» про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання по вищезазначеній квартирі, за своїм змістом не є рішенням суду в іншій цивільній справі в силу вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, а тому остання не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи судом, а обставини, встановлені цією ухвалою в іншій справі, підлягають доказуванню у цій справі.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що, не зважаючи на відсутність письмового договору між КП «Водоканал» та ОСОБА_2 зокрема з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення у вищезазначену квартиру, яка не має лічильника на холодну воду, та де ОСОБА_2 була зареєстрована у період нарахування заборгованості за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 року, та на яку, як зареєстровану особу, в силу вимог закону КП «Водоканал» здійснювалось нарахування плати за фактично надані послуги з холодної води та каналізації, фактично між КП «Водоканал» та ОСОБА_2 у вказаний період, як сторонами, існували правовідносини з приводу надання - отримання послуги з холодної води та каналізації, а отже, існує й зобовязання по оплаті отриманих послуг ОСОБА_2 солідарно із ОСОБА_4, як власником вищезазначеної квартири.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині солідарного з ОСОБА_4 стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованості за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.05.2008 по 30.11.2013 року у розмірі у розмірі 5795,45 грн., судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 525,84 грн. слід скасувати; ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог КП «Водоканал» до ОСОБА_2 у цій справі слід відмовити; у звязку із чим, вважати остаточно стягнутою з ОСОБА_2, як солідарного із ОСОБА_4 відповідача, на користь КП «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 у розмірі 13624,25 грн., судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1236,16 грн., а всього 14860,41 грн.; в решті рішення в оскаржуємій частині у цій справі слід залишити без змін.

В решті рішення суду першої інстанції, зокрема щодо задоволення позовних вимог КП «Водоканал» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за період з 01.05.2008 року по 31.01.2018 року у сумі 19419,70 грн., в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині солідарного з ОСОБА_4 стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» заборгованості за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.05.2008 по 30.11.2013 року у розмірі у розмірі 5795,45 грн., судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 525,84 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог КП «Водоканал» до ОСОБА_2 у цій справі відмовити.

У звязку із чим, вважати остаточно стягнутою з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), як солідарного із ОСОБА_4 відповідача у цій справі, на користь КП «Водоканал» () заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації за період з 01.12.2013 року по 31.01.2018 у розмірі 13624,25 грн., судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1236,16 грн., а всього 14860,41 грн.

В решті рішення в оскаржуємій частині у цій справі залишити без змін.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 03.01.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_7ОСОБА_8