Єдиний унікальний номер: 378/1168/18
Провадження № 2/378/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З. І,,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про тлумачення заповіту, встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 посилаючись на те, що 27 травня 1941 року народився його батько «Кузнецов Александр Сергеевич» (російською мовою). 1 листопада 1965 року він одружився з ОСОБА_4, проте актового запису про їх одруження не виявлено.

8 серпня 1966 року народився він (позивач) ОСОБА_5. Його батьками в свідоцтві про народження вказані: ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7.

4 серпня 2006 року його матері на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 06 грудня 2005 року №576 видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №526585 на імя ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 3,200 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розкішнянської сільської ради.

28.01.200 у Розкішнянській сільській раді його (позивача) мати склала заповіт, яким заповіла вказану ділянку - своєму сину ОСОБА_5 та в ньому його (позивача) прізвище вказане без транскрипції.

16 грудня 2017 року померла ОСОБА_7, спадщину після якої прийняв він (позивач), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини 14.05.2018 року. Його (позивача) батько ОСОБА_6 (помер 01.10.2018 року) подав заяву про відмову від спадщини на його (позивача) користь. Його (позивача) сестра ОСОБА_2, дочка спадкодавиці, та брат ОСОБА_9 заяв до Ставищенської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали.

Тобто він (позивач) є спадкоємцем як за заповітом, так і за законом, який спадщину прийняв.

Ставищенський районний відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області 02 червня 2018 року відмовив йому у внесенні змін до актового запису про його народження в частині написання українською мовою його та батьків прізища замість «Кузнецов» «Кузнєцов», прізвища матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова», а також було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова».

13 серпня 2018 року державний нотаріус ОСОБА_10 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті його прізвище вказано «Кузнєцов» і ним (позивачем) не подано документи щодо належності вищевказаної земельної ділянці спадкодавиці.

Через наявність заповіту він (позивач) не може спадкувати вказане майно за законом. Згоди щодо тлумачення заповіту вони не дійшли.

Позивач просить суд:

- дати тлумачення заповіту, складеному 28.01.2009 року ОСОБА_7 та посвідченого секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради ОСОБА_11 за реєстровим № 2: положення «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові ОСОБА_5» слід розуміти так: «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові ОСОБА_1»,

- встановити факт, що вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, виданий 04 серпня 2006 року на імя ОСОБА_8 належить ОСОБА_7, яка померла 16 грудня 2017 року в селі Розкішна Ставищенського району Київської області.

Позивач в підготовчому судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 50).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 48).

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в підготовчому судове засідання не прибув, подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у його відсутність (а.с. 49).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмову заяву відповідача про визнання позову (а.с. 48), заяву третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 49), перевіривши письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_7, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до матеріалів справи, висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (а. с. 11-14) встановлено наступне.

Відповідно до копії актового запису про народження батька заявника № 667 від 28.06.1941, складеного російською мовою відділом ЗАГС м. Костанай Республіки Казахстан 27 травня 1941 року народився батько позивача, російською мовою «Кузнецов Александр Сергеевич» (а. с. 13). 1 листопада 1965 року батько позивача одружився з ОСОБА_4 (а.с. 15), проте актового запису про їх одруження не виявлено (а.с. 13).

08 серпня 1966 року народився позивач ОСОБА_5, його батьками в свідоцтві про народження вказані: ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 (а. с. 16).

4 серпня 2006 року на підставі розпорядження Ставищенської РДА від 06 грудня 2005 року №576 (а.с. 21-22) видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585 на імя ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 3,200 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розкішнянської сільської ради (а.с. 18).

Судом встановлено факт, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №526585, виданий 04 серпня 2006 року на імя ОСОБА_8 належить ОСОБА_7, яка померла 16 грудня 2017 року в селі Розкішна Ставищенського району Київської області.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для оформлення спадщини і підтверджується:

- копією вказаного державного акта, виданого 04 серпня 2006 року на імя ОСОБА_8 (а. с. 18),

- матеріалами пенсійної справи на імя ОСОБА_7, в якій останньою власноручно заява про перерахунок пенсії (а. п. с. 41) написана з прізвищем ОСОБА_8; довідка КДСП «Розкішне» від 15.02.1999 року видана для обчислення пенсії за період роботи з 1988 по 1992 роки на імя ОСОБА_8, частина розпорядження про перерахунок пенсії також видані на імя останньої з зазначенням прізвища ОСОБА_8 (а.п.с. 45, 61);

- копією свідоцтва про смерть матері заявника, повторно виданого 25.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 20 грудня 2017 року (а.с. 20).

За життя мати позивача 28.01.2009 у Розкішнянській сільській раді склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області ОСОБА_11 за реєстровим №2, яким заповіла вищевказану земельну ділянку своєму сину ОСОБА_5 (а.с. 34 зв.), який є чинним, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 30 зв.).

Ставищенський районний відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області 02 червня 2018 року відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису про його народження в частині написання українською мовою його та батьків прізища замість «Кузнецов» «Кузнєцов», прізвища матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова», а також було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про смерть матері з «Кузнецова» на «Кузнєцова» (а.с. 11-14).

З копії спадкової справи ( а. с.26-35) встановлено, що 16 грудня 2017 року померла ОСОБА_7 в с. Розкішна Ставищенського району Київської області (а.с. 33 зв.). 14 травня 2018 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_7. До Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач (а.с. 27). Чоловік спадкодавиці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мав право на обовязкову частку у спадщині, який помер 1 жовтня 2018 року (а.с. 59), 11 травня 2018 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь свого сина (позивача) (а.с. 27 зв.). Відповідач ОСОБА_2, яка відповідно до довідки Розкішнянської сільської ради була зареєстрована за однією адресою із спадкодавицею (а.с. 35), та третя особа ОСОБА_9 заяв до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавали.

13 серпня 2018 року державний нотаріус ОСОБА_10 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ОСОБА_1 не є особою, вказаною в заповіті, і ним (позивачем) не подано документи щодо належності вищевказаної земельної ділянці спадкодавиці (а.с. 26).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки при складанні вищевказаного заповіту волею спадкодавці було надати позивачу право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, яка на час складання заповіту належала померлій 16 грудня 2017 року ОСОБА_7 на підставі вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку і є виділеною в натурі (на місцевості) земельною часткою (паєм) в землях Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, - вказаний заповіт підлягає тлумаченню навіть при відсутності спору, оскільки воля спадкодавиці заповісти майно позивачу підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи. Також, суд вважає, що слід встановити факт належності спадкодавиці вищевказаного правовстановлюючого документу (державного акту на право власності на земельну ділянку), оскільки це необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав.

Оскільки позивач в позовній заяві вказав, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 3-6), відповідач ОСОБА_2 до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту, що має юридичне значення не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1223 ч. 1, 1236, 1241, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141-142, 206, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Положення заповіту, складеного 28 січня 2009 року ОСОБА_7, посвідченого секретарем виконкому Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області ОСОБА_11 за реєстровим №2 «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові ОСОБА_5» слід розуміти так: «належну мені на земельну ділянку, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №526585, розміром 3.200 га у межах згідно з планом заповідаю своєму синові ОСОБА_1».

Встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №526585, виданий 04 серпня 2006 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації від 06 грудня 2005 року №576 на земельну ділянку площею 3,200 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22, на імя ОСОБА_8 належить ОСОБА_7, яка померла 16 грудня 2017 року в селі Розкішна Ставищенського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Суддя Н. М. Марущак