Провадження № 2/325/117/2019
Справа № 325/207/19
У Х В А Л А

12 лютого 2019 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., за участю секретаря судового засідання Міняйло А.П., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації, приватного підприємства «АВІАС-2018», треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Олександрівська сільська рада, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 84,15 га з кадастровим номером :02:003:0040, укладений між Приазовською районною державною адміністрацією та ПП «АВІАС-2018», дата реєстрації договору 26.12.2018 року.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом:

1) заборони будь-яким особам здійснювати на земельній ділянці площею 84,15 га з кадастровим номером :02:003:0040, будь-які сільськогосподарські роботи.

2) заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації виникнення, зміни чи припинення майнових прав на земельну ділянку площею 84,15 га, з кадастровим номером :02:003:0040.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач, вказує, що Приазовським районним судом Запорізької області розглядається інша справа № 325/1041/18 за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації та ПП «Азовець» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 84,15 га з кадастровим номером :02:003:0040. В ході розгляду зазначеної справи відповідачами подані документи про розірвання оспорюваного договору оренди. З метою ускладнення для позивача процедури поновлення порушеного права, не дивлячись на розгляд справи судом, Приазовська РДА уклала новий договір оренди тієї самої земельної ділянки з ПП «АВІАС-2018». У звязку з цим позивач змушений вдруге звернутись з позовом про визнання недійсним вже нового договору оренди. Вказане свідчить про можливість укладення Приазовською РДА інших договорів оренди земельної ділянки, а також проведення на ній будь-яких сільськогосподарських робіт ускладнить процедуру поновлення порушених прав у випадку задоволення позову, оскільки посіви будуть належати іншій особі.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, а також забороною вчиняти певні дії іншим особам щодо предмету спору.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що у провадженні цього ж суду перебуває справа № 325/1041/18за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації та ПП «Азовець» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 84,15 га з кадастровим номером :02:003:0040.

Наразі, у предявленому позові надано докази розірвання оспорюваного договору оренди між Приазовською районною державною адміністрацією та ПП «Азовець», і укладення нового договору оренди цієї ж земельної ділянки між Приазовською районною державною адміністрацією та ПП «АВІАС-2018».

Позивачем надано технічний звіт щодо кадастрової зйомки земельних ділянок, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0040 площею 84,15 га містить у своєму внутрішньому периметрі земельну ділянку площею 53,1945 га, орендарем якої є ОСОБА_1

Пунктом 4 своєї Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, звертає увагу суддів на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заборона будь-яким особам здійснювати на земельній ділянці будь які сільськогосподарські роботи унеможливить господарську діяльність на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 84,15 га, що може порушити інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, та призвести до незворотних наслідків, або суттєвих та не виправданих матеріальних витрат, тому вимоги позивача в забезпечення позову таким шляхом задоволенню не підлягають.

В іншій частині вимоги позивача, суд вважає обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Наданими до матеріалів справи документами підтверджується, що не зважаючи на оспорювання в судовому порядку дійсності договору оренди земельної ділянки, відповідач передав земельну ділянку у користування іншій особі, уклавши новий договір оренди.

Суд вважає, що укладення відповідачем нового договору оренди і передання земельної ділянки, право на яку оспорюється, в користування іншій особи, може ускладнити ефективне поновлення прав позивача, у випадку ухвалення судом рішення на його користь. Факт зміни користувача земельної ділянки свідчить про ймовірність подальшого укладення інших договорів оренди оспорюваної земельної ділянки.

Забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії з урахуванням предмету позову, на час розгляду справи судом, є адекватним засобом забезпечення позову.

Такий захід забезпечення позову є повністю співмірним із заявленими вимогами і не тотожний задоволенню позовних вимог. Захід забезпечення позову не містить заборон, передбачених ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації виникнення, зміни чи припинення майнових прав на земельну ділянку площею 84,15 га, з кадастровим номером :02:003:0040.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувачем за цією ухвалою є:

ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржником за цією ухвалою є:

1) Приазовська районна державна адміністрація, , адреса: смт. Приазовське, Запорізька область, вул. Покровська, 31.

2) приватне підприємство «АВІАС-2018», , адреса: смт. Приазовське, Запорізька область, вул. Нова, 50.

Строк предявлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвали складена і підписана 12 лютого 2019 року.

Суддя Г.А. Васильцова