Справа № 157/721/19
Провадження №2/157/218/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору, ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Сошичненська сільська рада, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу - Горбачук Ігор Михайлович, ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 , Сошичненської сільської ради, приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбарчука І.М., в якому просить визнати недійсним заповіт, складений 2 листопада 2005 року від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 , і посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Фіц Ніною Іванівною та зареєстрований за № 237. В обґрунтування вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, у тому числі з 32/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя батько ОСОБА_7 зробив заповітне розпорядження, посвідчене Сошичненською сільською радою Камнь-Каширського району Волинської області 2 листопада 2005 року за № 237, згідно з яким 32/100 частин вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами заповів своєму сину ОСОБА_3 . Водночас, вона є спадкоємцем за іншим заповітом батька, що посвідчений Сошичненською сільською радою 13 березня 2009 року за № 5. Оспорюваний заповіт не відповідає вимогам законодавства, що встановлює обов`язкові вимоги до форми посвідчувального напису на заповіті, зокрема, у заповіті відсутні відомості, а й відповідно не мало місце те, що « ОСОБА_8 до підписання прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписаний ним у моїй присутності». Відповідно до п. 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції № 296/5 (z0282-12) від 22 лютого 2012 року) заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Аналогічна імперативна вказівка застосовується до дій посадових осіб, повноваження яких поширюються на подібні випадки, а саме посвідчення заповітів. Зокрема, у відповідності до пункту 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, яка затверджена наказом Міністерства Юстиції України № 22/5 від 25 серпня 1994 року (чинна на момент посвідчення заповіту) заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем (абзац третій пункту 33 в редакції наказу Міністерства юстиції № 33/5 від 07 квітня 2005 року). Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. З огляду на імперативні вказівки закону щодо оформлення відповідного правочину вбачається недотримання при його оформленні форми, що виключає за собою дійсність правочину.

Ухвалою суду від 30 липня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_6 .

У відзиві на позов приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу Волинської області Горбачук І.М. зазначає, що посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Фіц Н.І. 02.11.2015 за № 237 заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_7 , є таким, що не відповідає вимогам законодавства та підпадає під визначення, передбачене ст. 1257 ЦК України про недійсність заповіту, тобто є нікчемним. Заповіт містить недоліки, а саме: у посвідчувальному написі заповіту взагалі відсутня дата, хоча згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад від 25.08.1994 № 22/5, яка діяла до 02.11.2011, числа і строки, які стосуються змісту посвідчувальних заповітів і довіреностей, мають бути позначені хоча б один раз словами, в заповіті зазначено тільки географічне проживання особи село Сошичне, Камінь-Каширського району, в той час як необхідно зазначати прізвища, імені та по батькові громадян, у тому числі представників, які беруть участь у нотаріальних діях, повністю з зазначенням місця їх проживання, текст посвідчувального напису, згідно з п. 18 Інструкції може бути надрукований на друкарській машинці або написаний чорнилом від руки ясно, чітко, без підчисток, вільні місця повинні бути прокреслені, дописки та інші виправлення застережені, а в оспорюваному заповіті текст посвідчувального напису скомбінований, він написаний друкарським способом і від руки одночасно, вільні місця в заповіті зовсім не містять прокреслення, у заповіті не зазначено дати та місця народження заповідача, відсутній час складення заповіту, відсутній запис про місце народження, заповідача зазначений в заповіті посвідчувальний напис зовсім не відповідає тій формі, яка зазначена в додатку 6 до Інструкції.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Безкровний І.В. позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав і просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Клубука О.П. позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що оскаржуваний позивачкою заповіт відповідає волі спадкодавця, за формою та його посвідченням відповідає вимогам законодавства, а наявні в ньому незначні недоліки не можуть бути підставою, для визнання цього заповіту недійсним.

Представник третьої особи Сошичненської сільської ради - Волосюк І.В. проти задоволення позову заперечив і пояснив, що при посвідченні секретарем сільської ради заповіту були дотримані вимоги діючого на той час законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає.

Третя особа приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріальногно округу Горбачук І.М. та третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволені позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району, Волинської області.

Сторони по справі є дітьми ОСОБА_7 .

2 грудня 2005 року ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений секретарем Сошичненської сільської ради Фіц Н.І., згідно з яким належні йому 32/100 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , земельну ділянку в урочищі «Вербина-2», «За дорогою», «Біля башні» заповів сину ОСОБА_3 , а земельну ділянку в урочищі « ОСОБА_9 -1», «Біля Козік», «Гачки» заповів дочці ОСОБА_1 .

Заповіт було складено у письмовій формі, у ньому зазначено час та місце його складання, заповіт підписаний заповідачем особисто та посвідчений посадовою особою сільської ради.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1 ст. 1234 ЦК України).

Згідно з положенням ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до заповіту є: складення заповіту в письмовій формі із зазначенням місця і часу складення; підписання заповіту особисто заповідачем та посвідчення заповіту нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. N 22/5 (чинною на час складення заповіту), посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Пунктами 18, 19 цієї Інструкції передбачено, що нотаріальне посвідчення заповітів здійснюється шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів (додаток 6). Текст посвідчувального напису може бути надрукований на друкарській машинці або написаний чорнилом від руки ясно, чітко, без підчисток, вільні місця повинні бути прокреслені, дописки та інші виправлення - застережені. Для вчинення посвідчувальних написів можуть застосовуватися штампи з текстом відповідного напису. Посвідчувальний напис на заповіті вміщується після підпису громадянина на тій же сторінці чи на звороті документа. Всі нотаріальні дії, які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій (додаток N 1). Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в посвідчувальному написі документа, що посвідчується чи засвідчується посадовою особою виконавчого комітету.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом встановлено, що особа, яка склала заповіт, - ОСОБА_7 мав необхідний обсяг дієздатності і його волевиявлення заповісти, зокрема, 32/100 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельні ділянки в урочищі «Вербина-2», «За дорогою», «Біля башні» сину ОСОБА_3 відповідало його внутрішній волі, що позивачкою не оспорюється.

Разом з тим, заповіт ОСОБА_7 зареєстровано у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Сошичненської сільської ради за 2005-2006 під № 237 з датою вчинення нотаріальної дії 02.12.2005.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48250835 від 30.06.2017 заповіт ОСОБА_7 з датою посвідчення 02.11.2005 під реєстровим № 237 був зареєстрований у Спадковому реєстрі 09.02.2006 року за № 38741891, а також був зареєстрований у Спадковому реєстрі 26.05.2010 за № 49376458.

Як вбачається з копії листа Волинської філії ДП «Національні інформаційні системи» від 9.07.2017 вих. № 177/21.2-21, у зв`язку з отриманням 19.07.2017 року листа Сошичненського сільського голови Волосюка І.В. від 01.07.2017 № 212 щодо видалення помилково поданого заповіту, реєстраційний запис посвідчення заповіту у Спадковому реєстрі № 49376458 було видалено.

Із пояснень, наданих у судовому засіданні секретарем Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Фіц Н.І. вбачається, що при посвідченні нею оспорюваного заповіту ОСОБА_7 був при ясній свідомості, на її запитання відповідав чітко та вказав, що 32/100 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , земельні ділянки в урочищі «Вербина-2», «За дорогою», «Біля башні» бажає заповісти сину ОСОБА_3 , а земельні ділянки в урочищі «Вербина-1», « ОСОБА_10 Козік», «Гачки» - ОСОБА_1 . Особу заповідача ОСОБА_7 вона перевірила на підставі паспорта, хоча й знала його як односельчанина. Підстав вважати ОСОБА_7 недієздатним у неї не було, шляхом проведення бесіди вона переконалася у його добровільних намірах щодо розпорядження майном. Свідок ОСОБА_11 пояснила суду і те, що реєстрацію заповіту в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету вона здійснила в той же день, що й був складений заповіт, тобто 2 грудня 2005 року, проте помилкового у заповіті зазначила дату 2 листопада 2005 року. ОСОБА_7 був присутній під час реєстрації заповіту і особисто проставив у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій свій підпис, як і у заповіті. На той час у неї ще не було достатнього практичного досвіду щодо посвідчення заповітів, вона брала участь у семінарах з цього питання, де їм нотаріуси роз`яснювали порядок посвідчення заповітів, також їм були надані бланки заповітів, які зберігалися в сільській раді в сейфі, зокрема, на одному з таких бланків і був складений заповіт ОСОБА_7 .

Із змісту позовної заяви та наведених в судовому засіданні доводів вбачається, що позов про визнання недійсним заповіту заявлено позивачкою ОСОБА_1 з підстав, визначених ст. 215 ЦК України.

Як на підставу своїм вимог позивачка та її представник посилається на те, що у заповіті не зазначено про те, що заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписаний останнім в присутності особи, яка вчиняє посвідчувальний напис, в посвідчувальному написі не зазначено дати посвідчення заповіту, посвідчувальний напис містить як друкований, так і рукописний текст, в заповіті не зазначено місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача, його точного місця проживання, тобто заповіт складений з порушенням його форми та посвідчення.

Однак дані обставини не роблять зазначений заповіт нікчемним в розумінні ч.1 ст. 1257 ЦК України, так як заповіт складено у передбаченій законом формі - письмово та посвідчено органом місцевого самоврядування. Із тексту заповіту однозначно розуміється воля заповідача, зазначено місце складення заповіту с. Сошичне, та час складення заповіту.

Не є підставою для визнання заповіту недійсним суперечності між датами, зазначеними як дата складення заповіту (2 листопада) та дата його реєстрації у Книзі реєстрації заповітів Сошичненської сільської ради (2 грудня), оскільки судом на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні доказів з достовірністю встановлено, що заповіт було складено, посвідчено та зареєстровано у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій саме 2 грудня 2005 року.

Відсутність у тексті заповіту дати та місця народження заповідача, точної адреси його місця проживання, дати в посвідчувальному написі, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, адже судом встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача ОСОБА_7 було вільним та відповідало його волі.

З пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 вбачається, що на час її роботи з березня 2015 року секретарем сільської ради до неї зверталася ОСОБА_1 з питанням зміни заповіту, складеного батьком ОСОБА_7 , на що вона ОСОБА_1 відмовила, оскільки остання пояснювала, що батько час від часу забувається та навіть періодично не пам`ятає своїх дітей.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пояснили, що відповідач ОСОБА_3 батьків не доглядав, за батьком постійно доглядала позивачка ОСОБА_1 , остання постійно перебувала біля батька, а по місцю свого постійного проживання лише ходила щоб приготувати їсти для своєї сім`ї. Окрім того свідки пояснили і те, що відповідач ОСОБА_3 чинив ОСОБА_1 перешкоди по догляду за батьком ОСОБА_7 , не надав коштів на поховання батька.

Разом з тим, повідомлені свідками обставини не є підставою для визнання складеного ОСОБА_7 заповіту недійсним.

Позивачкою не подано належних, допустимих та беззаперечних доказів того, що оспорюваний заповіт був складений та посвідчений з недодержанням передбачених законом вимог.

Встановлено, що заповіт відповідав дійсній волі заповідача ОСОБА_7 на момент його складення, при цьому ОСОБА_7 мав право скласти заповіт, а сам заповіт складений без порушень вимог щодо його форми та посвідчення, які тягнуть його недійсність (нікчемність) згідно з положеннями ч. 1 ст. 1257 ЦК України, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Оскільки в позові відмовлено, тому підстав для відшкодування позивачці судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13,76-81, 90, 95, 141263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Сошичненська сільська рада, приватний нотаріус Камінь-Каширського районного нотаріального округу - Горбачук Ігор Михайлович, ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту рішення 24 грудня 2019 року.

Головуючий: О. В. Антонюк