Справа № 191/3946/19
Провадження № 2/191/1032/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Дніпровська міська рада про визнання факту користування нерухомим майном за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа : Дніпровська міська рада про визнання факту користування нерухомим майном за договором оренди, яку в подальшому уточнив.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору оренди від 08.07.2019 року №08/07/2019, укладеного між ним та відповідачем, позивач надав в оренду житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 та станцію технічного обслуговування в АДРЕСА_2 .

Пунктом 5.1.2. зазначеного вище договору передбачено, що не пізніше 5 днів з моменту передачі Об`єкта оренди орендодавець зобов`язаний передати Орендарю копії правовстановлюючих документів та технічної документації на об`єкт оренди.

Слід зазначити, що станція технічного обслуговування ним була побудована у 2018 року та є самочинним будівництвом.

Домоволодіння по АДРЕСА_1 має наступний опис : житловий будинок А-1, загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літня кухня літ, Б-1, сарай літ. В-1, водоколонка літ. Д-1, огорожа №1-4.

Згідно технічного паспорта, виготовленого експертом ОСОБА_3 станом на 23.10.2018 року, станція технічного обслуговування має наступний опис : адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 158,4 кв.м., будівля кузовних робіт літ. Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральня літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3,1, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 . Нарікань з боку третіх осіб з приводу самочинно збудованого ним нерухомого майна не надходило.

Оскільки на вимогу відповідача у зв`язку з самочинним будівництвом позивач не має змоги надати копії правовстановлюючих документів, позивач змушений звернутися із вказаним позовом до суду.

Згідно Висновку ПП «Експертна Група Класика» про попередню вартість майна, вартість домоволодіння, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 становить 140 000,00 (сто сорок тисяч) гривень 00 коп., а вартість майна - Станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , становить 110 000,00 (сто десять тисяч) гривень 00 коп.

У зв`язку з цим, позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 має наступний опис: житловий будинок А-1, загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літня кухня літ. Б-1, сарай літ. В-1, водоколонка літ. Д-1, огорожа №1-4; визнати за ним право власності на станцію технічного обслуговування, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , та складається з : адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 158,4 кв.м,, будівля кузовних робіт літ. Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральня літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3,І.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач до початку судового загідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно копії договору оренди № 08/07/2019 від 08.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 ( як Орендодавець), та ОСОБА_2 ( як Орендар), Орендодавець передає Орендареві у користування станцію технічного обслуговування (СТО), розташовану за адресою : АДРЕСА_2 та складається з : адміністративна будівля літ А-2, загальною площею 158,4 кв.м., будівля кузовних робіт літ Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральна літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3, І, та житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 565 кв.м., яка складається з : итловий будинок А-1, огорожа №1, сарай Б, вбиральня В., водоколонка №2.

Об`єкти оренди передаються Орендодавцем Орендарю з метою проживання та комерційної діяльності ( п.2 пп.2.1 Договору).

Пунктом 5 пп.5.1 5.1.2 Договору Оренди передбачено, що Орендодавець зобов`язаний не пізніше 5 днів з моменту передачі Об`єктів оренди передати Орендарю копії правовстановлюючих документів та технічної документації на об`єкти оренди.

Згідно копії технічного паспорту на громадський будинок Станція технічного облуговування (СТО) в будинку АДРЕСА_2 , СТО має наступну експлікацію внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень : адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 158,4 кв.м,, будівля кузовних робіт літ. Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральня літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3,І.

Згідно висновку про попередню вартість майна, затвердженого ПП «Експертна Група Класика» рикнова вартість домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , станом на 12.12.2019 року становить 140000,00 грн..

Згідно висновку про попередню вартість майна, затвердженого ПП «Експертна Група Класика» рикнова вартість Станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , станом на 12.12.2019 року становить 110000,00 грн..

Відповідно до ч.1,2 ст.41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2,3 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб ( ч.5 ст.376 ЦК України).

У правовій позиції, висловленій Верховним судом України при розгляді справи № 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

Пунктами 2,14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) передбачено, що відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво. На підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 ( в редакції від 08.09.2015 року № 750), у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїммайном навласний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов до висноку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на станцію технічного обслуговування, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , є обґрунтованими та повністю підтвердженими документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Василівка-на АДРЕСА_2 , то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надані правовстановлюючи документи та технічна документація на дане домоволодіння.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.15,319,328,376,392 ЦК України, п.п. 2,14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, ст.ст.12, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на станцію технічного обслуговування, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , та складається з : адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 158,4 кв.м,, будівля кузовних робіт літ. Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральня літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3,І.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар