ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/798/19Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/1954/19 Категорія: 310020000 Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

представник позивача адвокат Хорошун Оксана Володимирівна;

представник відповідача адвокат Грачова Тетяна Григорівна;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2019 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області постановив рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_1 та стягнув зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2019 і до повноліття дитини.

Також суд стягнув зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5770,13 грн.

05 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5770,13 грн, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8028 грн.

В апеляційній скарзі вказує, що позивачкою та її представником адвокатом Хорошун О.В. не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Скаржник вважає, що Акт прийому-передачі наданої правової допомоги, підписаний ОСОБА_3 та адвокатом Хорошун О.В. не є належним підтвердженням сплати витрат за надання правової допомоги.

Представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Хорошун О.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року в частині стягнення витрат на правову допомогу залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Крім того, просить стягнути зі ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, надану ОСОБА_1 , в розмірі 3010,50 грн.

У відзиві зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачкою та її представником було надано всі необхідні докази надання правової допомоги, обґрунтовано її розмір та факт понесення таких витрат позивачкою. Вказані обставини підтверджуються договором про надання правової допомоги № 25 від 19 серпня 2019 року, детальним розрахунком правничої допомоги та актом прийому-передачі наданої правової допомоги від 11 жовтня 2019 року.

Адвокат Хорошун О.В. вказує, що за надання правової допомоги позивачка розрахувалась готівкою, тому у Акті прийому-передачі від 11 жовтня 2019 року не вказано банківський рахунок для перерахування коштів.

Також зазначає, що чинним законодавством не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг та не встановлено форму такого документа.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає таке.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року оскаржується лише в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів переглядає рішення лише в цій частині.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з матеріалами справи між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Хорошун Оксаною Володимирівною 19 серпня 2019 року укладено Договір про надання правової допомоги № 25, предметом якого, є представництво інтересів ОСОБА_3 в суді першої і апеляційної інстанції та інших органах і установах, здійснення професійної діяльності адвоката згідно з умовами Договору з усіма правами представника, які передбачені ЦК України і ЦПК України, у зв`язку з підготовкою, подачею та представництвом інтересів у суді, у зв`язку із розглядом справ про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна (а.с. 26).

У пунктах 4.2. та 4.3 Договору визначено, що розмір гонорару буде визначений згідно розрахунків та оформлений Актом надання послуг, на основі даних якого Клієнт зобов`язаний буде перерахувати кошти, що становлять у сумі розмір гонорару та понесені Адвокатом документально підтверджені оперативні витрати, на банківський рахунок, який буде визначено Адвокатом у Акті наданих послуг.

Витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу проводяться з розрахунку 50 % від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «про Державний бюджет України на 2019 рік, на день надання такої допомоги, за 1 годину роботи адвоката.

Повноваження адвоката Хорошун О.В. на представництво інтересів ОСОБА_3 в Канівському міськрайонному суді Черкаської області також підтверджені ордером на надання правової допомоги ЧК № 111195 від 20 серпня 2019 року (а.с. 25).

15 жовтня 2019 року адвокатом Хорошун О.В. в інтересах позивачки ОСОБА_3 подано заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу, надану ОСОБА_3 в розмірі 8028 грн. (а.с. 124-125).

До вказаної заяви додано розрахунок правничої допомоги, наданої за Договором № 25 від 19 серпня 2019 року, із зазначенням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, часу, витраченого на виконання робіт (надання послуг), вартості години роботи та вартості виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 127).

Крім того, до заяви надано Акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 11 жовтня 2019 року, згідно якого адвокат Хорошун О.В. надала, а ОСОБА_3 прийняла правову допомогу, вказану у розрахунку правничої допомоги, на загальну суму 8028 грн (а.с. 126). В Акті вказано, що його підписанням сторони підтвердили надання правової допомоги належним чином, її повну оплату та відсутність будь-яких взаємних претензій з приводу її надання.

Постановляючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вважав неспівмірними їх розмір зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому зменшив їх розмір до 5770,13 грн.

Рішення суду в цій частині позивачкою чи її представником не оскаржується.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи докази надання правничої допомоги позивачці ОСОБА_4 адвокатом Хорошун О.В., які містяться в матеріалах справи, а також подання таких доказів у строк, передбачений статтею 141 ЦПК України, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про необхідність стягнення таких витрат з відповідача на корись позивачки у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Посилання скаржника на те, що адвокатом Хорошун О.В. на підтвердження сплати позивачкою витрат на правничу допомогу не надано квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек, не спростовують факт надання адвокатом послуг, вказаних у Розрахунку правничої допомоги, наданої за Договором № 25 від 19 серпня 2019 року та Акті прийому-передачі наданої правової допомоги від 11 жовтня 2019 року, прийняття ОСОБА_3 таких послуг і сплату їх в розмірі, визначеному сторонами в Договорі про надання правової допомоги.

Чинним законодавством не передбачено обов`язкову сплату послуг адвоката на банківський рахунок адвоката через банківську установу, а також вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу адвокатом Хорошун О.В. додано довідку від 21 жовтня 2019 року про те, що ОСОБА_1 провела оплату наданих послуг за Договором № 25 від 19 серпня 2019 року про надання правової допомоги та на підставі Акту прийому-передачі виконаних робіт від 11 жовтня 2019 року в розмірі 8028 грн. Тобто, сторонами Договору про надання правової допомоги не оспорюється факт надання визначених Договором послуг та сплата їх позивачкою у розмірі, визначеному сторонами Договору.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження не співмірності витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5770,13 грн є законним та обґрунтованим, тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишення рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Хорошун О.В. просить стягнути зі ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, надану ОСОБА_1 в розмірі 3010,50 грн.

На підтвердження вказаних витрат надано Акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 28 листопада 2019 року, згідно якого адвокатом було вивчено апеляційну скаргу протягом 60 хв, вартість даної послуги склала 1003,50 грн., а також вироблено і узгоджено правову позицію, підготовлено відзив на апеляційну скаргу, на що витрачено 120 хв., вартість даної послуги склала 2007,50 грн. Підписуючи вказаний Акт сторони підтвердили надання правової допомоги належним чином, її повну оплату та відсутність будь-яких взаємних претензій з приводу її надання та оплати. Оплата проведена готівковим розрахунком.

Вартість наданих послуг відповідає вартості години роботи адвоката, встановленій Договором про надання правової допомоги № 25 від 19 серпня 2019 року.

Також адвокатом надано довідку від 28 листопада 2019 року про те, що ОСОБА_1 проведено оплату наданих послуг за Договором № 25 від 19 серпня 2019 року про надання правової допомоги та на підставі Акту прийому-передачі виконаних робіт від 28 листопада 2019 року в розмірі 3010,50 грн.

Відзив на апеляційну скаргу представником позивачки було направлено відповідачу ОСОБА_2 28 листопада 2019 року, що підтверджується фіскальним чеком.

Заперечень з приводу розміру витрат на правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу від скаржника не надходило.

За таких обставин, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України з нього слід стягнути на користь ОСОБА_3 понесені останньою витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 3010,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів судової палати

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогуу розмірі 5770,13 грн залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3010 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Б.Б. Вініченко

Т.Л. Фетісова