№ 207/3038/17
№ 2/207/331/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Кам'янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , за участю представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське справу № 207/3038/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми ,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 94293 гривні 95 копійок , оскільки 25 жовтня 2012 року відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов'язань у повному обсязі не виконала .

Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі . Заявлений позов підтримав повністю .

Представник відповідача ОСОБА_1 заявлений позов визнала частково і пояснила , що відповідачка ОСОБА_2 25 жовтня 2012 року укладала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір , відповідно до якого вона отримала кошти . Заборгованість за відсотками у розмірі 77919 гривень 59 копійок нарахована банком незаконно , що у вісім разів більше , ніж це передбачено умовами кредитного договору . Не заперечує проти стягнення заборгованості за відсотками за період часу з 25 жовтня 2012 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 9745 гривень 43 копійки , яка нарахована згідно формули , наданої банком . Розмір пені та комісії взагалі не передбачений умовами кредитного договору , є незаконним . Пеня та комісія у розмірі 3400 гривень нарахована за весь період нарахування заборгованості по кредиту , просить розмір пені та комісії зменшити та застосувати строк позовної давності стягнення в межах одного року , тобто з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 1200 гривень . У 2014 році АТ КБ «ПриватБанк» односторонньо змінив умови кредитного договору внутрішнім наказом , а саме змінив формулу нарахування відсотків за прострочення кредиту , боржників банку про це не повідомив , тому відповідачка не знала про зміну умов кредитного договору . Банком не надано жодних доказів про те , що відповідачкою були отримані нові зміни умов кредитного договору . Просить позов задовольнити частково , а також у задоволенні позову в частини стягнення з відповідачки ОСОБА_2 штрафів відмовити .

Суд , вислухавши пояснення представника відповідачки , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 25 жовтня 2012 року відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов'язань у повному обсязі не виконала .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти .

Звертаючись до суду з позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором , яка включає в себе пеню та комісію 3400 гривень 00 копійок , штраф ( фіксована частина ) 500 гривень , штраф ( процентна складова ) 4466 гривень 38 копійок .

Згідно ст. 549 ЦК України 2003 року неустойкою ( штрафом , пенею ) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання . Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання .

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення .

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору , внаслідок чого нарахуванні пені відбувається за кожний день прострочення .

У той самий час , згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 9 - 32 ) сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності , а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень , закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення . Тому у частині позовних вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити .

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів , а також інших умов обслуговування рахунків . При цьому банк , за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту , зобов'язаний не менше , ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта , в тому числі в виписці по картрахунку . Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами , то вважається , що клієнт приймає нові умови .

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України 2003 року у разі істотної зміни обставин , якими сторони керувалися при укладенні договору , договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін , якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання . Зміна обставин є істотною , якщо вони змінилися настільки , що , якби сторони могли це передбачити , вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах .

В судовому засіданні встановлено , що позивач належним чином не повідомив відповідача про збільшення вдвічі процентної ставки за прострочений кредит , при розгляді справи не надав доказів належного повідомлення відповідача про зміну тарифів відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг та вимог ст. 652 , 1056-1 ЦК України 2003 року .

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57цс12 , згідно якої боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі , коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору , а й доведено факт його вручення адресатові під розписку .

Вирішуючи питання про розмір заборгованості по процентам , суд погоджується із розрахунками , наданими відповідачем по справі ( а.с. 43 - 47 ) , які вважає обгрунтованими та такими , що підтверджуються наданими суду доказами . Тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованість по процентам 9745 гривень 43 копійки .

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією , суд виходить з наступного .

Згідно п. 2.1.1.12.8 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування згідно з тарифами , однак тарифи не передбачають комісії .

Як вбачається із розрахунку заборгованості ( а.с. 5 - 6 ) , з 1 листопада 2013 року банк щомісячно нараховував саме пеню у розмірі 50 гривень відповідно до умов пунктів 2.1.1.12.6.1 Правил користування платіжною карткою та Тарифів , а з 1 березня 2014 року по 31 серпня 2017 року щомісячно нараховував пеню у розмірі 100 гривень .

Згідно ст. 256 ЦК України 2003 року позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України 2003 року позовна давність в один рік застосовується , зокрема , до вимог : про стягнення неустойки (штрафу, пені) .

Згідно ч. 3 , 4 ст. 267 ЦК України 2003 року позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

Представник відповідача просив застосувати спеціальну позовну давність в один рік до пені . Тому підлягає стягненню пеня в межах строку , встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України 2003 року за період з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 1200 гривень 00 копійок .

Вищезазначене узгоджується з Постановою Верховного Суду України від 8 червня 2016 року № 6-3006цс15 , згідно якої аналіз норм статті 266 , частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те , що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду , а починається з дня (місяця) , якого вона нараховується , у межах строку позовної давності за основною вимогою .

Таким чином , стягненню підлягає сума заборгованості 18953 гривні 41 копійка , яка складається з: заборгованості за кредитом 8007 гривень 98 копійок , заборгованості по процентам 9745 гривень 43 копійки , заборгованості за пенею 1200 гривень 00 копійок .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог .

Керуючись ст. 256 , 258 , 267 , 525 , 526 , 530 , 549 , 551 , 652 , 1046 - 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , місцезнаходження : м. Дніпро , вулиця Набережна Перемоги , 50 , ідентифікаційний код юридичної особи : 14360570 , заборгованість за кредитним договором у розмірі 18953 гривні 41 копійка , яка складається з: заборгованості за кредитом 8007 гривень 98 копійок , заборгованості по процентам 9745 гривень 43 копійки , заборгованості за пенею 1200 гривень 00 копійок , судові витрати 321 гривня 61 копійка .

У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба