ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 523/9928/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/5352/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 19 березня 2019 року під головуванням судді Середи І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Департамент) звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів соціальної допомоги у розмірі 3580,38 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн.

Позивач посилався на те, що відповідач перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі-Управління) як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з 30 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року, та як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року.

09 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління про призначення компенсації на підставі Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі-Порядок №558).

Допомогу відповідачу призначено та виплачено за період з 30 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року у сумі 1478,43 грн.

19 грудня 2016 року відповідач звернувся до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченого Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі- Порядок №250).

Допомогу ОСОБА_1 було призначено і виплачено за періоди з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року та з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року у сумі 2101,95 грн.

Пізніше було встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області з 2000 року, однак ці відомості приховав від позивача.

Враховуючи те, що при зверненні ОСОБА_1 не повідомив Управління про вказані обставини, позивач вважав, що кошти у розмірі 3580,38 грн. є надміру виплаченими і підлягають стягненню.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що згідно п.п.4 п.4 Порядку-558 передбачено, що компенсація не призначається, зокрема, самозайнятим особам.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що позивач був обізнаний про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та не отримує доходи від підприємницької діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для стягнення таких коштів з відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні, як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, з 30 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року, та як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 грудня 2016 року по 31 серпня 2017 року.

09 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, у зв`язку наявністю на утриманні матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда другої групи (а.с.26-27).

Рішенням Управління від 19 грудня 2016 року відповідачу призначено компенсацію та виплачено за період з 30 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року 1478,43 грн. (а.с.24).

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям , яка рішенням Управління від 21 грудня 2016 року була призначена і виплачена за періоди з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року та з 01 червня 2017 року по 31 серпня 2017 року у сумі 2101,95 грн. (а.с.12-23).

В деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складених 19 грудня 2016 року та 01 червня 2017 року, ОСОБА_1 вказував про те, що не працює, не є приватним підприємцем, трудова книжка втрачена, інших доходів не має (а.с.29-34).

Із листа №10/9/15-54-13.00-03 від 12 січня 2018 року та відомостей Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі-ДПІ) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності з 30 березня 2000 року, в 2017 році отримав соціальну виплату (а.с.37-39).

У довідках ДПІ від 06 лютого 2017 року та від 25 травня 2018 року за 2014-2017 роки зазначено, що у ОСОБА_1 відсутні доходи (а.с.52-54).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон N1768-III) визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2,3 Порядку №250 соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За змістом пункту 6 Порядку №250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Як визначено в п.28 Порядку №250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до пп.4 п.4 Порядку №558 компенсація не призначається самозайнятим особам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець доходи не отримує з 2014 року, інформацію про те, що зареєстрований як фізична особа-підприємець він не приховував, в 2016 році надавав інформацію щодо реєстрації СПД та відсутність доходів (а.с.52-54).

Твердження в апеляційній скарзі про те, що правилами пп.4 п.4 Порядку №558 не призначається компенсація зайнятим особам, саме по собі не може бути підставою для відмови у виплаті соціальної допомоги у розмірі 1478,43 грн. та 2101,95 грн. відповідачу ОСОБА_1 , оскільки, будучі зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, він у період отримання соціальної допомоги на утримання його матері ОСОБА_2 , 1937 р.н., інваліда другої групи, підприємницьку діяльність не здійснював та доходи не мав.

Тому колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції про відмову позивачу у позові про стягнення з відповідача надмірно виплачених коштів.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді :