Справа № 178/1006/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 25 січня 1998 року вона уклала договір довічного утримання (догляду) з ОСОБА_2 , відповідно до якого вона зобов`язалась здійснювати утримання (догляд) за ОСОБА_2 а саме: надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання до одного разу на тиждень, прибирання та прасування білизни один раз на 10 днів) виконання різних ремонтних робіт, витрати на придбання лікарських засобів, забезпечувати медичною допомогою, щотижнево забезпечувати продуктами харчування, організовувати щотижнево триразове харчування та інше.

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_2 передав позивачці земельну частку (пай), право на яку належало їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0482 у розмірі 7,51 в умовних кадастрових гектарах, на землях КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, а позивачка зобов`язалась забезпечувати ОСОБА_2 утриманням довічно, а у разі втрати здоров`я також довічно доглядом.

Зазначений договір сторони уклали у простій письмовій формі, яким досягли згоди за всіма його положеннями та нотаріально його не засвідчували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29 квітня 1998 року виконкомом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у розмірі 5,51 умовних кадастрових гектарів КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, однак спадкоємці на вказане майно відсутні, а позивач, який сумлінно виконував умови договору довічного утримання, тому позивачка просить визнати дійсним вищезазначений договір довічного утримання та визнати за нею після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) у розмірі 5,51 умовних кадастрових гектарів КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0482.

Представник Кудашівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду визнання позову та просьбу справу розглянути без його присутності.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 25 січня 1998 року між позивачкою та ОСОБА_2 у письмовій формі був укладений договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого ОСОБА_2 передав у власність позивачки право на земельний пай у розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів на землях КСП «Правда», а позивачка зобов`язалась здійснювати утримання (догляд) за ОСОБА_2 а саме: надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання до одного разу на тиждень, прибирання та прасування білизни один раз на 10 днів) виконання різних ремонтних робіт, витрати на придбання лікарських засобів, забезпечувати медичною допомогою, щотижнево забезпечувати продуктами харчування, організовувати щотижнево триразове харчування та інше. Зазначений договір сторони уклали у простій письмовій формі, яким досягли згоди за всіма його положеннями та нотаріально його не засвідчували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29 квітня 1998 року виконкомом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у розмірі 5,51 умовних кадастрових гектарів КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, однак спадкоємці на вказане майно відсутні.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 425 ЦК УРСР (в ред.. 1963 року), за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров`я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов`язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Зазначений договір сторони уклали у простій письмовій формі, яким досягли згоди за всіма його положеннями та нотаріально його не засвідчували. Проте як ОСОБА_2 так і сам позивач умови договору належним чином виконували.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28 квітня 1978 року №3, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105,114 ЦК).

Аналогічна норма збереглася і в діючому на цей час Цивільному Кодексі України 2004 року, а саме ст.220ЦК України передбачає, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до абз. 3 та 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

В даному разі позивачкою було додержано всіх умов договору довічного утримання від 25 січня 1998 року, що на думку суду дає підставу для визнання його дійсним.

Спадкоємці у даній справі відсутні. Ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року встановлено право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном. Право власника розпоряджатись своїм майном закріплене ст. 86 ЦК України 1963 року, ст. 317 діючого ЦК України. Тобто ОСОБА_2 правомірно скористався своїм правом на передачу права за земельний пай позивачу за договором довічного утримання.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані та є такими, що відповідають законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 25 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного 25 січня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) у розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0482.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р