Справа № 185/8607/19
Провадження № 2/185/4136/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є донькою померлої дружини ОСОБА_4 , а відповідач ОСОБА_3 є відповідно її онукою. Відповідачі зареєстровані у вищевказаному домоволодінні, однак вже більше двох років проживають за іншою адресою. Відповідачі участі в утриманні будинку не приймають, комунальні платежі не сплачують, що змушує позивача нести додаткові витрати за комунальні послуги.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Відповідач ОСОБА_2 від себе та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 подала до суду письмові заяви, згідно яких просила розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок, згідно якого вважає за неможливе визнати неповнолітню ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить жилий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 12.06.2018 року № 1805.

Згідно інформації від 09.10.2019 року № № 84, 85, наданої відділом реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування про неможливість визнання неповнолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачу ОСОБА_2 , на утриманні якої перебуває донька ОСОБА_3 , належать на праві приватної власності інші квартири.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача відповідають дійсним обставинам справи, при цьому є законними та обґрунтованими, а тому позов про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 95.

Суддя М. М. Перекопський