Справа № 128/2884/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

за участі пред-ків позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

пред-ка відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею будинку в АДРЕСА_1 . Згідно рішення №30 Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.08.2014р. їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га за рахунок земель, якими вона користується, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Але рішенням №РВ-014 їй було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17.12.2014 року. У висновку щодо перевірки електронного документу зазначено, що необхідно усунути перетин земельної ділянки :03:002:0124 та земельною ділянкою ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Протягом 2014-2015 років відбувались судові розгляди в Вінницькому окружному адміністративному суді з приводу знесення самовільно побудованої будівлі ОСОБА_5 за позовом ДАБК у Вінницькій області. Позивач, вказує, що приймала участь у даній справі в якості третьої особи на боці позивача, справа №502/3826/14-а. В рамках розгляду цієї адміністративної справи, адвокатом Глівінською С.Й. був здійснений адвокатський запит до ПП «Глобус» та отримано технічну документацію із землеустрою ОСОБА_6 . В даній технічній документації міститься рішення Писарівської сільської ради 13 сесії 3 скликання від 28.07.2000 року, згідно якого передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку в межах АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд 0,10 га. За висновком відділу архітектури та містобудування Вінницького району щодо сервітутів та наявних обмежень на використання земельної ділянки №6077 від 2007 року - наявні обмеження та сервітути на використання даної земельної ділянки площею 0,10 га, належної гр. ОСОБА_5 - відсутні.

Але не зважаючи на перетин, Писарівська сільська рада Рішенням від 22 липня 2008 року на 19 сесії 5 скликання затвердила технічну документацію по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 на 0,12 га та вказала - видати державні акти на право приватної власності на земельну ділянку гр.. ОСОБА_5 в межах с. Писарівка, загальною площею 0,12 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,12 га.

Позивачка вважає рішення ради від 22 липня 2008 року на 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно суттєво порушує її права. Позивачка вказує, що свій підпис у Абрисі зовнішніх меж не ставила, а з своїм чоловіком ОСОБА_1 розведена. З огляду на це, рішення сільською ради підлягає визнанню недійсним, як і державний акт виданий на підставі даного рішення.

Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 свідомо почала та продовжувала будівництво без дозвільних документів гаражу, який значно відрізнявся від розмірів попереднього гаражу, оскільки його габаритні розміри були збільшені і конфігурація змінена, що в кінцевому результаті набуло вигляду цілого будинку. Даний гараж (будинок) знаходиться прямо на межі земельних ділянок сторін та частково заступає на територію позивача. Будівництво будинку проведено з грубим порушенням Державних будівельних норм, що не заперечується самим відповідачем. Доказом цього є наявність чинних приписів та постанов про адміністративне правопорушення. ОСОБА_5 чітко знала про те, що їй заборонено виконувати будівельні роботи, але незважаючи на це умисно продовжувала їх проводити.

Зазначає, що в зв`язку із початком проведення будівельних робіт, ОСОБА_5 був зруйнований належний позивачки сарай, який примикав стіною до їхнього старого гаражу та знаходився на території позивачки. Дії ОСОБА_5 вона розцінює, як відверте знищення належного нерухомого майна. ОСОБА_4 були вчинені доступні їй заходи щодо фіксації своєї вимоги до ОСОБА_5 усунути порушення її прав та інтересів, а саме був спрямований до ОСОБА_5 лист 04.06.2015р. з проханням привести до ладу своє будівництво шляхом усунення порушень або знести за власний рахунок в зв`язку із тим, що самочинна забудова проходить прямо на межі земельних ділянок і заступає на земельну ділянку, належну ОСОБА_4 . Відповідь на даний лист досі ОСОБА_5 не надала. Також ОСОБА_4 була подана заява до Писарівської сільської ради з проханням вчинити заходи впливу на ОСОБА_5 щодо приведення свого самочинно збудованого будинку у належний стан або знести його за власний рахунок. Писарівська сільська рада надала позивачці відповідь №Г-19 від 26.06.2015 року про те, що працівники сільської ради неодноразово намагалися поспілкуватися з гр. ОСОБА_5 , однак на телефонні дзвінки вона не відповідає. ОСОБА_5 побудувала будівлю - гараж (будинок) без відповідних дозвільних і документів, порушуючи норми ДБН. В зв`язку з вказаним, позивачка була змушена звернутися до суду з позовом на захист своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Глівінська С.Й. та представник позивачки - ОСОБА_1 - позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин та в межах заявленого за змістом позову. Суду показали, що позивачка не має можливості завершити приватизацію своєї земельної ділянки, так як існує перетин земельних ділянок її та ОСОБА_5 Відповідачка ігнорує її вимоги знести самовільно збудовану споруду, яка є не гаражем, а цілим житловим будинком, але ніякої реакції з боку ОСОБА_5 не наступило. Межи земельних ділянок проходили по старим спорудам, та зрізаним деревам, але межові знаки було порушено та частково знищено, новий гараж не відповідає розмірам та конфігураціям и не має необхідного відступу від межи. Просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Путілін Є.В. позовні вимоги не визнав повністю та суду показав, що стороною позивачки не доведено факт захвату земельної ділянки саме стороною відповідачки. В задоволенні позову просить відмовити, суду показав, що межи ніколи належним чином не закріплювалися. За проектом, позивачці визначено земельну ділянку, яка є за розміром більшою ніж зазначено в рішення сільської ради про передачу їй земельної ділянки в порядку приватизації. Позивачкою не доведено ні факту перетину, ні факту захвату землі, заміри експертом проводилися з її слів, а не на підставі землевпорядної документації, яка в неї відсутня. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

За ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 ГПК України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

При цьому, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власницею будинку в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1-179 (т. 1 а.с.122-125, 207, 208, 209).

Згідно рішення №30 Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.08.2014р. позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га за рахунок земель, якими вона користується, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 10).

Рішенням №РВ-014 було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17.12.2014 року. У висновку щодо перевірки електронного документу зазначено, що необхідно усунути перетин земельної ділянки :03:002:0124 та земельною ділянкою ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 (т.1,а.с. 8,9).

При цьому, розмір земельної ділянки, у внесенні відомостей щодо якої до Державного земельного кадастру було відмовлено визначено в 0,1958 га., хоча згідно рішення сільської ради, надано дозвіл на передачу у приватну власність земельної ділянки розміром 0,18 га. (а.с.100 т.1).

Відповідно до акту від 08.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 відмовилася підписати акт погодження меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_4 саме розміром 0,1958 га (т.1,а.с. 11).

Як вбачається з акту від 0611.2014 року, складеного в складі комісії Писарівського сільського голови Аносової Т.О. та землевпорядника Балтак М.Ф., в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . При обстеженні виявлено, що в ОСОБА_5 земельна ділянка приватизована та її площа становить 0,1210 га.

Земельна ділянка ОСОБА_4 не приватизована на даний час, та перебуває в процесі приватизації, згідно земельної кадастрової книги площа становить 0,18 га. Щодо будівель, то на земельній ділянці гр. ОСОБА_5 побудований гараж, який не відповідає ДБН, згідно яких відстань від бічної межі ділянки від найбільшої виступної конструкції стіни повинна становити не менше 1 м. Фактично він прибудований впритул до межі земельної ділянки ОСОБА_4 (т. 1 а.с.14).

Аналогічний акт був складений також і 14.04.2016 року, яким констатовано факт порушення будівництва гаража ОСОБА_5. Однак, щодо вирішення питання про незаконно збудованої будівлі (гаражу) та самозахвату землі, рекомендовано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернутися до суду (т. 1 а.с.15).

Комісією в складі Писарівського сільського голови Аносової Т.О. та землевпорядника ОСОБА_7, згідно повторної заяви ОСОБА_4 17.11.2014 року, провели аналіз розташування будівлі (гаража) гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту, будівля гаражу побудована на приватизованій земельній ділянці ОСОБА_5 , але з порушенням які вказані в акті від 06.11.2014 року (т.1 а.с. 12).

Адвокатом Глівінською С.Й. був здійснений адвокатський запит до ПП «Глобус» та отримано технічну документацію із землеустрою ОСОБА_5 (т. 1 а.с.16).

В даній технічній документації міститься рішення Писарівської сільської ради 13 сесії 3 скликання від 28.07.2000 року, згідно якого передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку в межах АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд 0,10 га. (т. 1, а.с. 17-24).

Висновок відділу архітектури та містобудування Вінницького району про сервітути та наявні обмеження на використання земельної ділянки №6077 від 2007 року зазначає, що наявні обмеження та сервітути на використання даної земельної ділянки площею 0,10 га, належної гр.. ОСОБА_5 відсутні (т. 1, а.с.25).

Управління земельних ресурсів у Вінницькому районі Вінницької області у своєму висновку про наявні обмеження на використання земельної ділянки розглянув матеріали передачі у власність земельної ділянки громадянки ОСОБА_5 0,10 га. та спеціальних обмежень та використання земельної ділянки не виявив (т. 1, а.с. 26).

Писарівська сільська рада Рішенням від 22 липня 2008 року на 19 сесії 5 скликання затвердила технічну документацію по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 на 0,12 га та вирішила видати державні акти на право приватної власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 в межах с. Писарівка, загальною площею 0,12 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,12 га. (т. 1 а.с. 28).

На виконання Рішення 13 сесії 3 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району від 28.07.2000 року було погоджено (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки землевласника ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 27).

Рішенням від 22 липня 2008 року на 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради було вирішено затвердити технічну документацію по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 в межах АДРЕСА_2 (т. 1, а.с.28).

04 січня 1993 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано Ленінським районним народним судом, справа № 2-52/1993 (т. 1 ас.30).

Акт погодження меж земельної ділянки ОСОБА_5 підписав ОСОБА_1 , який про розірвання шлюбу відповідачку не попередив.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2015 року (805-3826/14-а) за результати розгляду справи за позовом ДАБК у Вінницькій області до ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії, позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_5 за власний рахунок самочинно збудовано господарську будівлю (гараж), розташовану на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 . Постанова набула законної сили 01.09.2015 року відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду (т. 1, а.с. 31-34, 35-36).

04 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася з письмовим листом до ОСОБА_5 з проханням усунути порушення її прав, щодо земельної ділянки (т. 1 а.с.63).

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області склали акт № 817-ПП перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2014 року, а саме об`єкта будівництва гаражу по адресі: АДРЕСА_2 (т. 1а.с. 64-65).

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області вчинено припис № 7-РВ від 19.06.2014 року, з вимогою привести об`єкти будівництва до вимог чинного законодавства в строк до 19.12.2014 року, а саме об`єкта будівництва гаражу по адресі: АДРЕСА_2 (т. 1а.с. 66).

Відносно ОСОБА_5 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області було складено протокол декілька протоколів про адміністративне правопорушення та винесено постанови в зв`язку з порушеннями допущеними при будівництві гаражу (т. 1,а.с. 67-77).

14 грудня 2005 року комісією в складі сільського голови Аносової Т.О., депутатів Мазур М.С., Остапчук М.М., Кривешко П.С, та землевпорядника ОСОБА_8 було фактично обміряно земельну ділянку під забудову ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , і межує із східної землі громадського користування АДРЕСА_1 , південної сторони межує з ділянкою ОСОБА_5 , із західної сторони межує з земельною ділянкою гр. ОСОБА_9 , північної сторони з земельною ділянкою гр. ОСОБА_10. Земельна ділянка занесена до земельно-кадастрової книги за № 282 (т. 1 а.с.83).

Згідно Рішення Писарівської сільської ради 13 сесії 3 скликання від 28.07.2000 року, земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_5 , яка попередньо була вилучена в ОСОБА_11 та виділена із земель запасу сільської ради (т. 1 а.с.119).

Рішенням 19 сесії 5 скликання від 22.07.2008 року Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, вирішено було відмінити рішення 16 сесії сільської ради 21 скликання від 02.04.1994 року «Про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки площею 0,18 га. Гр. ОСОБА_11 для будівництва та ведення особистого підсобного господарства. Переведено земельну ділянку площею 0,18 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в землі запасу Писарівської сільської ради. Надати безоплатно гр. ОСОБА_4 у приватну власність, земельну ділянку в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , площею 0,18 га (т. 1 а.с.120).

Згідно Державного акту виданого 30.12.2010 року, ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,1210 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно рішення Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 19 сесії 5 скликання від 22.07.2008 року (т.1, а.с. 136).

На забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 було виготовлено будівельний паспорт із дозвільною документацією на ім`я ОСОБА_5 (т.1, а.с. 188-192,183-187).

ОСОБА_5 на праві власності належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.215, 216-217).

Відповідно до висновку експерта від 10.08.2018 року за № 6189/17-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, встановлено наступне: на підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи відображено площу межі та конфігурацію земельної ділянки площею 0,1210 га розташованої в АДРЕСА_2 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_5 на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року та державного акту серії ЯИ №219724 виданого 30.12.2010 року кадастровий номер Ю685203:03:002:0124, що графічно відображено на план-схемі в Додатку 1 висновку.

На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи не представляється за можливе відобразити графічно площу, межі та конфігурацію земельної ділянки площею 0,1800га розташованої в АДРЕСА_1 , яка перебуває користуванні ОСОБА_4 на підставі записів в господарській книзі; на підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи не представляється за можливе встановити чи накладається земельна ділянка площею 0,1210га в АДРЕСА_2 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_5 на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року та державного ту серії ЯИ №219724 виданого 30.12.2010 року кадастровий номер 20685203:03:002:0124 із земельною ділянкою площею 0,1800га, розташованою в АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 на підставі записів в погосподарській книзі; На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи не представляється за можливе зазначити за рахунок чого збільшилась земельна ділянка з площі 0,1000га до площі 0,1210га розташована в АДРЕСА_1 А (т. 2, а.с. 37-44, 45-50).

Відповідно до висновку експерта від 11.04.2018 року за № 6690/18-21 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, встановлено наступне: На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи відображено межі та конфігурацію земельної ділянки площею 0,1210 га, розташованої в АДРЕСА_2 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_5 на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року та державного акту серії ЯИ №219724 виданого 30.12.2010 року, кадастровий номер :03:002:0124, згідно системи координат, як зазначено в технічній документації на земельну ділянку, що графічно відображено на план-схемі в додатку 1 до висновку; на підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи та результатів виконання топографо-геодезичних робіт, виконаних сертифікованим інженером-геодезистом ДП «Поділлягеодезкартографія» встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності ОСОБА_5 не відповідає правовстановлюючим документам на земельну ділянку, що графічно відображено на план-схемі і додатку 5 до висновку.

В чому полягає не відповідність фактичного порядку користування земельною ділянкою описано в дослідній частині висновку на стор. 15-16; на підставі проведеного дослідження та результатів виконання топографо-геодезичних робіт, виконаних сертифікованим інженером-геодезистом ДП «Поділлягеодезкартографія», визначена фактична площа земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , яка становить 0,1209га.

Межі та конфігурація земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 графічно відображено на план-схемі в додатку 4 до висновку; на підставі проведеного дослідження та результатів виконання топографо-геодезичних робіт виконаних сертифікованим інженером-геодезистом ДП «Поділлягеодезкартографія», визначена фактична площа земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , яка становить 0,1958га. На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи встановлено, що земельна ділянка площею 0,1210га, розташована по АДРЕСА_2 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_5 на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Писарівської сільської ради-Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року та державного акту серії ЯИ №219724 виданого 30.12.2010 року, кадастровий номер :03:002:0124 перетинається із земельною ділянкою площею 0,1958га (відповідно до меж визначених Технічною документацією 2014) розташованою по АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 . Площа перетину становить - 0,0010га (10кв.м.), з розмірами по периметру від т.1 до т.2 - 6,1 їм; від т.2 до т.З - 8,78м; від т. 3 до т.4 - 14,93м; від т.4 до т.5 - 6,63м; від т.5 до т.6 - 3,72м; від т.6 до т.7 - 2,89; від т.7 до т.1 -0,17м, що графічно відображено на план-схемі в Додатку 3 до висновку. Встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0124, площею 0,1210га, розташована по АДРЕСА_2 , що перебуває в приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЯИ №219724, не перетинається із земельною ділянкою (відповідно до фактичних меле визначених спеціалістами під час огляду) розташованою по АДРЕСА_1 , яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 , що графічно відображено на план-схемі в додатку 6 до висновку; на підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів цивільної справи не представляється за можливе зазначити за рахунок чого збільшилась. Земельна ділянка з площі 0,1000 га до площі 0,1210 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 110-119, 120-149).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 даної статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей, про що зазначено в ч.2 ст.158 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частина 1 ст.79-1 Земельного кодексу України визначає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В силу ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, про що зазначено в ч.1 ст.393 Цивільного кодексу України.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі Балацький проти України, неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного буде остаточно вирішено.

Відповідно пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Земельні правовідносини, зокрема пов`язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому сторони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Рішення суду ґрунтується на доведених обставинах та поданих доказах, і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Таким чином, визначення питань з усуненням перешкод в користуванні власністю у вигляді земельної ділянки, визнання факту порушення меж земельної ділянки потребують визначення перш за все питання місцезнаходження спірної земельної ділянки, належного закріплення меж земельної ділянки та визначення її конфігурації.

Зазначена інформація здобувається судом з відповідної землевпорядної документації, яка суду є поданою лише щодо земельної ділянки відповідачки. Належних та допустимих доказів затвердження меж, конфігурації земельної ділянки позивачки суду не подана.

Експертний висновок щодо фактичного користування виконано виходячи з показів сторін. Виходячи з землевпорядної документації наявність перетину земельних ділянок не встановлено.

За вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Факт чинення таких перешкод та порушень повинен бути доведеним суду належними та допустимим доказами.

Враховуючи вищевикладене, ґрунтуючись на вимогах чинного законодавства, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що порушення прав та законних інтересів позивачки відповідачами не доведене, тому позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд при винесенні рішення по справі вирішує питання про розподіл судових витрат.

В зв`язку з відмовою у позові судові витрати слід залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 12, 78, 79, 81,118,158 ЗК України, ст.ст. 4,19,76,81,200, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 19 сесії 5 скликання від 22.07.2008 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 в межах АДРЕСА_2 , внесення змін до земельно-облікових документів та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та в скасуванні Державного акта на право власності на земельну ділянку, площею 0,1210 га (кадастровий номер :03:002:0124), з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий ОСОБА_5 на підставі рішення Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.07.2008 року - відмовити.

В стягненні судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна