Єдиний унікальний номер 240/254/18 Номер провадження 22-ц/804/188/19

Номер провадження 22-ц/4804/188/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Гапонова А.В., Новікової Г. В.,

секретар Ротар Я. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу № 240/254/18, за апеляційною скаргою Мирнодолинського навчально- виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Мирнодолинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області та ОСОБА_4 про скасування наказу про дисциплінарне стягнення (суддя Щербак Ю. В., повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Мирнодолинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області та ОСОБА_4 про скасування наказу № 1-с від 10 квітня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення», щодо накладення на неї стягнення у вигляді догани.

Позивач зазначала, що з 2 січня 1996 року працювала на посаді заступника директора Мирнодолинської загальноосвітньої школи. За тривалий час роботи у навчальному закладі успішно працювала, не мала зауважень або доган, неодноразово заохочувалась.

10 квітня 2018 року, на початку робочого дня, позивачка була запрошена до кабінету директора школи, де їй було повідомлено про оголошення догани за аморальну поведінку на батьківських зборах, що відбулися 5 квітня 2018 року. Після цього їй було вручено копію наказу про дисциплінарне стягнення - догану.

Вказувала, що догана є наслідком особистого неприязного ставлення до неї директора школи за принципову позицію щодо місцевих виборів до Олександрівської обєднаної територіальної громади, оскільки жодних аморальних дій вона не скоювала та на зборах поводила себе належним чином. До цього часу їй не відомо, які саме дії директором закладу кваліфіковані як аморальні. Крім того, позивачка вважає, що дисциплінарне стягнення до неї застосовано із порушенням ст .149 КЗпП України, бо їй не було запропоновано надати письмові пояснення, а відразу ознайомили з наказом.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 до Мирнодолинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області та ОСОБА_4 про скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ від 10 квітня 2018 року № 1-с «Про дисциплінарне стягнення»

Стягнуто на користь ОСОБА_3 витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 6000 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 704, 80 грн.

З даним рішення суду не погодився відповідач та через свого адвоката подав апеляційну скаргу в обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних відносин, які склалися між сторонами по справі. В рішенні суду не зазначив мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази. Повно і всебічно не зясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу то суд першої інстанції не навів належних та допустимих доказів про те, чому саме в цій сумі підлягає стягненню витрати на адвоката, оскільки в матеріалах справи відсутній будь який звіт про виконану роботу на суму 6000 грн. і з чого складається ця сума.

Також в апеляційній скарзі представник відповідача зазначила, що суд допустив безліч процесуальних порушень, які призвели до позбавлення відповідача та його представника права на судовий захист, що протирічить Конвенції по правам людини і вказує на сумніви в неупередженості або обєктивності суду, а також вказує на незаконність прийнятого рішення.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 не надійшов.

Позивач ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовільнити, рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 15 серпня 1986 року працює вчителем математики та креслення Мирнодолинської СШ Олександрівського району Донецької області, відповідно до наказу № 265 від 18 серпня 1986 року.

2 січня 1996 року ОСОБА_3 призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя математики, згідно наказу № 573 від 2 січня 1996 року

З 1 вересня 2011 року Мирнодолинська загально-освітня школа I-III ступеня реорганізована у Мирнодолинський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області ( а.с 111).

Наказом директора Мирнодолинського навчально-виховного комплексу № 1-с від 10 квітня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення» ОСОБА_3 заступнику директора з навчально-виховної роботи «Загальноосвітня школа I-III ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» оголошено догану за аморальну поведінку (а.с. 7).

За приписами статті 139 КЗпП України, працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до частини другої статті 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов'язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу).

Відповідно до вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплі-нарної відповідальності і накладення стягнення це право роботодавця, а не його обовязок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обовязок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд повинен зясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності підстав застосування до позивача роботодавцем дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни.

Видаючи 10 квітня 2018 року наказ про оголошення ОСОБА_3 догани, директором Мирнодолинського НВК було зазначено, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення стало скоєння аморального вчинку заступником директора з навчально-виховної роботи, а саме порушенням встановлених норм правил поведінки у закладі загальної середньої освіти на загальношкільних батьківських зборах.

Судом було встановлено, що відповідно до п. 5.2 Посадової інструкції № 1 заступника директора з навчально-виховної роботи, за вчинення аморального вчинку вказана посадова особа може бути звільнена з посади відповідно до трудового законодавства.

На доказ вчинення позивачкою аморального вчинку відповідачем ОСОБА_4 надано протокол № 2 загальношкільних батьківських зборів Мирнодолинського НВК від 5 квітня 2018 року.

Відповідно до наданого протоколу судом встановлено, що порядок денний складається із трьох питань. По першим двом питанням виступили доповідачі.

Третє питання у порядку денному зазначене як «Різне» та складається з двох підпунктів: 3.1.Звіт про використання коштів благодійної допомоги від батьків та 3.2. Спонсорська допомога школі. (доповідач - Кропівко Л.В. директор школи).

Під час обговорення питання 3.2. щодо спонсорської допомоги від голови Новоолександрівської сільської ради ОСОБА_6, у протоколі зазначено про те, що ОСОБА_3 перебила директора ОСОБА_4 та сказала, що це передвиборна агітація. Після цієї репліки збори продовжилися та було надано слово голові Олександрівської райдержадміністрації, який піддав критиці роботу сільського голови ОСОБА_7

Відповідно до протоколу, «ОСОБА_8 почала перебивати ОСОБА_9, викрикувала, що це неправда». Останній зробив зауваження ОСОБА_3, але та на зауваження не реагувала.

Однак, як видно з протоколу, голова райдержадміністрації продовжив свою доповідь з критикою роботи колишнього директора школи. За протоколом зборів, ОСОБА_3 стала викрикувати, перебивати доповідача, здійняла галас, кричала, що вона не дозволить обливати брудом колишнього директора школи. У протоколі зазначено, що внаслідок вчиненого ОСОБА_3 галасу, батьки почали розходитися та батьківські збори були зірвані.

Позивачка частково визнала викладені в протоколі обставини, пояснивши, що збори батьків не були заплановані завчасно, а скликалися терміново у звязку з приїздом голови Олександрівської райдержадміністрації. Після обговорення питань порядку денного, слово взяв ОСОБА_9 та почав передвиборчу агітацію. Позивачка висловила свою незгоду з тим, що відбувається, посилаючись, що Законом України «Про освіту», в школі заборонено проводити передвиборну агітацію. При цьому вона висловила свою думку у тактовній формі, не підвищуючи голос. ОСОБА_9 це не зупинило і він продовжив доповідь, критикуючи голову сільської ради та колишнього директора школи. Не погоджуючись, ОСОБА_3 заперечила надану негативну оцінку, заявивши про недоречність порушеного питання на зборах, тим більше у відсутності обговорюваних осіб. Під час доповіді ОСОБА_9 присутні батьки також висловлювали свою думку, задавали питання, тому, на думку позивачки, її поведінка аж ніяк не порушила порядок та не могла призвести до зриву батьківських зборів.

Із урахуванням зазначеного, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що відповідач не довів факт аморального поступку позивача на батьківських зборах. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б могли бути підставою для вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом процесуальних прав відповідача та його представника не знайшли підтвердження, оскільки відповідно до протоколу судового засідання від 26.09.2018 року відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_2 були присутні у судовому засіданні. До того ж попередне слухання по справі за клопотанням відповідача та його представника відкладалось, однак у призначений час вони до попереднього судового засідання не зявились та не надали клопотання про допит свідків, у звязку із чим свідки відповідачів у судовому засіданні не допитувались.

Стосовно процесуального порушення щодо розгляду питання про відвід суду слід зазначити наступне.

Так, статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є, в тому числі порушення норм процесуального права. Однак, п. 2 ч. 2 сієї статті передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміні рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення суду брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими.

Так, вивчивши заяву про відвід судді Щербак Ю.В. апеляційним судом на підставі ст.. 36 ЦПК України не знайдено підстав для задоволення відводу судді, а тому довід апеляційної скарги про не вирішення цього питання не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Також доводи апеляційної скарги стосовно правомірності стягнення витрат на правову допомогу є неспраможним, оскільки згідно з квитанцією від 21 квітня 2018 року ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_10 гонорар в сумі 6000 гривень за підготовку позовної заяви та представництво в суді (а.с.114).

У наданому опису виконаних робіт зазначені процесуальні дії та час на їх виконання:

1) попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання судової практики, консультації щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи (1год.); 2) складання адвокатських запитів, досудових заяв,клопотань, заяв по суті справи (2 год.30 хв.);

3) складання договору про надання правової допомоги (20 хв.);

4) прибуття до суду та участь у розгляді справи (судові засідання: 24.05.2018р. (2 год.40 хв.), 05.06.2018 р. ( 2 год.), 10.07.2018р.( 2 год.).

За виконану роботу ОСОБА_3 внесена оплата (гонорар) у розмірі 6000 грн., про що видана квитанція.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване судове рішення залишенню без змін.

Керуючись статтями 375, 382, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мирнодолинського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Олександрівської районної ради Донецької області, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

ОСОБА_11 ОСОБА_1

Судді: А.В. Гапонов

ОСОБА_12

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2019 року.