ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Деркач Н.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин пропуску даного строку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року направлялася на адресу апелянта, зазнгачену в апеляційній скарзі, 21.11.2018 року. Згідно конверту, який повернувся без вручення за закінченням терміну зберігання на адресу суду, ОСОБА_1 копію ухвали не отримала. Повторно копія ухвали апеляційного суду від 21.11.2018 року була направлена апелянту 27.12.2018 року, однак і повторно ОСОБА_1 її не отримала.

06 лютого 2019 року на адресу суду надійшло звернення позивача ОСОБА_2, яка посилаючись на зловживання апелянтом своїми правами та не зацікавленістю у розгляді справи, просила визнати неподаною апеляційну скаргу ОСОБА_1

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що копія ухвали апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги апелянту направлялася двічі: 21.11.2018 року та 27.12.2018 року, недоліки у своїй апеляційній скарзі апелянт не усунула, то апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та судових витрат визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Н.М.Деркач