РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/13188/17

Провадження № 22-ц/4815/83/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк ",

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвоката Оверчук О.М. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2018 року, ухваленого в складі судді Смолій Л.Д., дата складання повного тексту судового рішення не вказана, у справі № 69/13188/17,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»(надалі ПАТ «Дельта Банк», Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що25 січня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування ПАТ «Дельта Банк» пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 006-17502-250113, згідно якої Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні.

Згідно п.2.3 ч.3 Договору, Банк встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000 грн.

Відповідно до п.2.5 ч.3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, про що свідчить підпис відповідача в Тарифах на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна картка №1 Еволюція Лояльності».

Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує належним чином зобовязання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Станом на 06 червня 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договору № від 25 січня 2013 року рахується заборгованість на загальну суму 87497,63 грн., яка складається із тіла кредиту 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту 50000,00 грн.; заборгованість за відсотками 37497,63 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Рівненсього міського суду від 11.09.2018 року в задоволенні позовних вимог надалі ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Не погоджуючись із судовим рішенням ПАТ "Дельта Банк " подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що висновок суду першої інстанції про сплив позовної давності до усіх заявлених Банком вимог не відповідає вимогам законодавства та є передчасним. Зокрема, зазначає, що, з огляду на умови кредитного договору щодо повернення кредиту щомісячно частинами в розмірі 4% від суми використаних кредитних коштів, Банком не пропущено позовну давність до заявлених вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25 січня 2013 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитну угоду відповідно до умов Заяви № 006-17502-250113 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта. Позивач взяті на себе умови договору виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_1 із визначеним лімітом кредитної лінії в розмірі 50 000,00 гривень, а також із обов'язком клієнта (позичальника) щодо сплати процентів, передбачених умовами Тарифів на обслуговування платіжних карток, які разом із Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», є невід'ємною частиною договору.

У відповідності до п. 2.5 Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Станом на 06 червня 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договору № від 25 січня 2013 року рахується заборгованість на загальну суму 87497,63 грн., яка складається із тіла кредиту 0,00 грн.; прострочене тіло кредиту 50000,00 грн.; заборгованість за відсотками 37497,63 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до суду з пропуском позовної давності, про застосування якої, у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, заявив відповідач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом підписання заяви від 25 січня 2013 року, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами та визнається відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до Заяви № 006-17502-250113 від 25 січня 2013 року, Банк відкрив клієнту рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті гривні з використанням платіжної картки «Visa International та/або MasterCard Wordwide та/або ВОПС Дельта» (тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна») з встановленням ліміту кредитної лінії 50 000,00 гривень та із строком дії договору 364 календарні дні .

У відповідності до п. 2.4 частини 3 Заяви № 006-17502-250113 від 25 січня 2013 року, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 Частини 2 Пропозиції (364 дні). Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5 Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Як вбачається із поданої представником позивача виписки по відкритому рахунку ОСОБА_1. за період з 25.01.2013 року по 06.06.2017 року, відповідачем останній платіж за використання кредитного ліміту здійснено 07 травня 2014 року і нова кредитна лінія відповідачу не надавалася.

Отже, строк дії ліміту кредитної лінії закінчився 25 січня 2014 року, останній платіж по здійснено 07 травня 2014 року та саме з цього часу ПАТ «Дельта Банк» був обізнаний про порушення свого права.

ПАТ «Дельта Банк» звернулосядо суду із вказаним позовом про захист свого порушеного права 29 серпня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено в суді першої інстанції про застосування позовної давності .

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Відповідно достатті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Під час вирішення даного спору судом достовірно встановлено, що в рамках укладеного сторонами 25.01.2013 року кредитного договору №006-17502-250113 , відповідачу було надано кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту, термін дії якого встановлено на 364 календарні дні, тобто до 25 січня 2014 року, а останній платіж по погашенню заборгованості здійснено 07 травня 2017 року, тоді як ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з даним позовом 29 серпня 2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

У постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання.

Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що з відповідача підлягають стягненню щомісячні платежі у межах строку позовної давності, в тому числі у разі пропуску банком строку звернення до суду щодо захисту порушених прав за кредитним договором.

Встановивши, що позивачем пропущена позовна давність, про застосування якої заявив відповідач, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, посилання відповідача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненсько області від 11 вересня 2018року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне текст постанови складений 07 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: