Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/660/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю прокурора Деряги О.Ю.,

лікаря ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря-психіатра 5-А відділення КП «Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» ОСОБА_3 про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про госпіталізацію хворої ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару в примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступила на стаціонарне лікування у 5-А відділення даної лікарні 04 лютого 2019 року о 23 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра Швидкої медичної допомоги з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад». ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Згоди на госпіталізацію хвора не надає.

Тому лікар просила суд винести рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару.

В судовому засіданні лікар підтримала свою заяву, просить прийняти рішення про примусову госпіталізацію хворої ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару, оскільки вона потребує стаціонарного лікування, а усвідомленої згоди на лікування не надає. При цьому виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Особа, щодо якої внесено заяву про госпіталізацію, - ОСОБА_4, за станом здоровя згідно висновку комісії-лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева не може брати участь у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, вважаючи її обґрунтованою, просила задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворої, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступила на стаціонарне лікування у 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева 04 лютого 2019 року о 23 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра Швидкої медичної допомоги з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад».

Добровільної згоди на госпіталізацію хвора не надала, та була направлена на госпіталізацію у ПОКПЛ у примусовому порядку.

05 лютого 2019 року ОСОБА_4 оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром». Зважаючи на наявність у хворої тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, агресивну поведінку до оточуючих під впливом галюцинаторних та маячних переживань, не виключена суїцидальна налаштованість під впливом хворобливих переживань, відмову від лікування, яке можливе тільки в стаціонарних умовах, комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у психіатра не перебувала, в ПОКПЛ не лікувалась. Спадковість психічними захворюваннями обтяжена по лінії батька. Також відомо, що донька пацієнтки лікувалася в ПОКПЛ. Зі слів сина хвора психічний стан погіршився близько 3-х днів назад, коли почала поводити себе неадекватно, відчувати слухові галюцинації, зявилися страх, тривога, стала дратівливою, непокоїлася, що «у мами інсульт» (якого насправді не було), телефонувала рідним посеред ночі. За наполяганням сина 04.02.2019р. вранці оглянута лікарем-психіатром ПОПНД та психологом, було рекомендовано гідазепам, пароксин. Ввечері наступного дня була тривожною, дратівливою, просила, щоб її залишили в квартирі саму і не турбували, не відповідала на телефонні дзвінки.

Підставою для даної госпіталізації стало погіршення психічного стану, оскільки хвора 04 лютого 2019 року близько 22:00, коли син приїхав до матері, вона не впускала його у квартиру, тримала двері. Коли син відкрив двері своїм ключем, пацієнтка ходила гола по квартирі, розмовляла сама з собою, нецензурно висловлювалася, викинула з вінка 3 телефони, особисті речі, говорила, що «на сімї лежить прокляття...», намагалася в страху вибігти на балкон, не виключено під розладами сприйняття. Син злякався, що мати може собі заподіяти шкоду у вигляді самогубства, зателефонував сестрі пацієнтки, яка викликала ШМД.

Доставлена на стаціонарне лікування в ПОКПЛ. В приймальному відділенні оглянута черговим лікарем ОСОБА_5, категорично відмовлялась від лікування, в звязку з чим в порядку примусової госпіталізації направлена в 5-А відділення.

Черговим лікарем було призначено галоприл 2,5 мг в/м, аміназин 50 мг ам, кордіамін 2,0 в/м, призначена мяка фіксація за верхні і нижні кінцівки на 30 хв. У відділенні поводила себе агресивно до оточуючих, намагалася вибігти з палати, розмахувала руками і ногам, нецензурно висловлювалася на адресу медперсоналу, оголювалася, інструкції не виконувала, відмовлялася від їжі, намагалась покусати мед персонал, з кимсь розмовляла, голосно кричала.

Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а саме намагалась оголеноює агресивну поведінку до оточуючих, бється, кусається.

Хвора потребує лікування, тому її відмова від лікування є дією, що являє безпосередню небезпеку для неї.

Зазначене підтверджується письмовими доказами:

даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 05 лютого 2019 року, згідно якого комісією ОСОБА_4 за результатами огляду встановлений діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром». Також, з висновку вбачається, що під час огляду лікарями ОСОБА_4 оглянута в наглядовій палаті, лежачи в ліжку. Зовні тривожна. Внутрішньо напружена. Контакту по суті не доступна. Лежить в ліжку з закритими очима. На більшість запитань не реагує. Іноді у відповідь на запитання: киває головою. Періодично починає щось вигукувати, гримасує, жестикулює. Повідомила, що відчуває страхи, напливи чужих думок, які нею керують, заставляють від усіх відбиватися, кусати. Судячи з поведінки, пацієнтка знаходиться під впливом слухових та зорових галюцинацій, характер яких до кінця не розкриває. Повідомила, що нею «руководить ОСОБА_1, який тримає мого язика і не дає можливості говорити, заставляє кричати, битися...». Активно маячних ідей не висловлює, але поведінка пацієнтки носить маячний характер. Активно негативістична. При спробі лед персоналу нагодувати її, чинить активний опір, починає кусати руки мед персоналу. Емоційно неадекватна, афективно збуджена. Періодично оголяється. Інструкції не виконує. На зауваження мед персоналу не реагує. Критика хвороби відсутня. Категорично відмовляється від госпіталізації та лікування в ПОКПЛ (а.с.3);

даними супровідного листа ШМД №12724 та талону до супровідного листа ШМД №12724 від 04 лютого 2019 року, з яких вбачається, що бригада ШМД прибула до пацієнтки за адресою: АДРЕСА_1. Категорично відмовилась від огляду. Спостерігався виражений тремор рук. Рвалася у вікно, роздягалася до гола, хотіла нанести собі ушкодження (а.с.5);

даними заяви ОСОБА_6 на адресу головного лікаря ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева від 04 лютого 2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 поводиться неадекватно, телефонує своїм батькам о 3-00 год. ночі. Вранці з ним відвідувала психоневрологічний диспансер, однак від госпіталізації відмовилась. Близько 22-00 год., коли він приїхав до ОСОБА_4, вона не пускала його у квартиру. Коли нарешті відчинив двері своїм ключем, вона ходила по квартирі оголена, розмовляла сама з собою, викинула у вікно три телефони, особисті речі. Вважала, що на ній самій лежить прокляття, намагалась вибігти на балкон;

даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 06 лютого 2019 року, згідно якого комісією ОСОБА_4 за результатами огляду встановлений діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром». Також, комісією встановлено, що враховуючи наявність у хворої тяжкого психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, галюцинаторно-параноїдного синдрому, в структуру якого входять порушення критичних здібностей, небезпечну поведінку (кусає мед. персонал, бється), неспроможність задовольнити свої основні життєві потреби, внаслідок чого хвора являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування якого можливе тільки в стаціонарних умовах, категоричну відмову від госпіталізації в ПОКПЛ, госпіталізація хворої в примусовому порядку до психіатричного стаціонару визнана доцільною.

Відмову хворої від лікування, якого вона потребує, суд також розцінює як дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, яка хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для її примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару.

Зважаючи на наявність у хворої тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, відмову від отримання стаціонарної психіатричної допомоги, оскільки за медичним призначенням лікування хворої можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.342 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючу: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання м.Полтава, пров.Шевченка, 5а, госпіталізувати в примусовому порядку до психіатричного стаціонару Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім.О.Ф.Мальцева.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2019 року.

Головуючий О.А. Самсонова

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2

06.02.2019