Ухвала

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 522/13258/16-ц

провадження № 61-1477ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року у даній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником сплачений судовий збір не у повному розмірі.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання, у якому ОСОБА_1 просить зменшити їй розмір судового збору до 3 887,83 грн, - суми місячної заробітної плати, посилаючись на те, що єдиним її джерелом доходу є заробітна плата, яка з січня по листопад 2018 року становила 41 137,83 грн, на її утриманні знаходиться двоє синів, яких вона виховує і забезпечує самостійно, оскільки з чоловіком розлучена. У зв'язку з викладеним сплата судового збору у розмірі 29 775,00 грн є непідйомним тягарем і фактичним обмеженням досутупу до суду касаційної інстанції. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надано довідку про нараховану заробітну плату за період з січня по листопад 2018 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Делени», копії свідоцтв про народження дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 і свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, тавраховуючи те, що заявником не надано доказів відсутності у неї іншого доходу, окрім заробітної плати, клопотання про зменшення розміру судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

На підставі викладеного, враховуючи те, що в суді першої інстанції при поданні позовної заяви сплачено 14 887,50 грн судового збору, за подання даної касаційної скарги заявникові необхідно сплатити 29 775,00 грн, що становить 200 відсотків ставки.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 887,83 грн.

Враховуючи викладене, заявникові слід доплатити судовий збір у розмірі 25 887,17 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати відповідний документ, або ж належні документи, що підтверджують підстави для зменшення розміру цього збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, поданого представником ОСОБА_2, про зменшення розміру судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 04 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов