Дата документу 06.02.2019
Справа № 320/9161/18
Провадження №2/320/699/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Колеснікової Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь вул. Інтеркультурна (колишня Дзержинського)АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації місця проживання.

Позовна заява обґрунтована тим, що згідно свідоцтва про право власності від 17.01.2000 року позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира №4 у житловому будинку №394 по вул. Інтеркультурній (Дзержинскього) в м. Мелітополь Запорізької області. В зазначеній квартирі крім співвласників зареєстрований ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є родичем позивачів. Відповідач багато років мешкає за межами України, а саме на території Чехії та з 29.03.2016 року має там карту тривалого побуту. Позивачі вимушені сплачувати за нього комунальні послуги, а отже, дії відповідача порушують його права як власника вказаної квартири.

В судове засідання позивачі не зявилися, від них надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.11.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира №4 у житловому будинку № 394 по вул. Інтеркультурній (Дзержинського) в м. Мелітополь, що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.01.2000 року КП «Мелітопольжитлосервіс», свідоцтва про право на спадщину від 06.02.2010 року /а.с.15,16/.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.10.2018 року виданої головним спеціалістом відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.17-18/.

Відповідно до довідки №785 від 03.10.2018 року виданої головою будинку ОСОБА_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає в квартирі більше року /а.с.21/.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач у квартирі не мешкає понад рік, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивачів і перешкоджає їм належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивачі несуть додаткові витрати по утриманню квартири, відповідач визнає позов повністю, тому суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 71,72 ЖК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 (колишня Дзержинського) в м. Мелітополі Запорізької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_6