06.02.2019 Справа № 469/1688/17
2/469/84/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивачка 21 грудня 2017 року звернулась до суду із вказаним позовом, в подальшому викладеним у новій редакції, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Березанського районного суду від 27 вересня 2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу сторони добровільно поділили їх спільне майно, про що відповідач надав розписку від 29 вересня 2017 року, посвідчену секретарем Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. За спільною домовленістю відповідач залишив позивачці житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а також земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Коблеве, вул.Молодіжна, 38, а за собою залишив земельну ділянку площею 1,77 га, що знаходиться в межах Коблівської сільської ради. Посилаючись на небажання відповідача укласти нотаріально посвідчену угоду про добровільний поділ майна, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 60,8 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м, гараж, сарай, туалет, огорожу, басейн, які знаходяться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Коблеве, вул.Молодіжна, 38, та на земельну ділянку площею 0,2253 га, належну відповідачу згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ 776395, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Коблеве, вул.Молодіжна, 38.

Позовна заява ухвалою судді від 22 грудня 2017 року була залишена без руху через невідповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

21 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що не уклали нотаріально посвідчений договір про поділ майна через те, що паспорт відповідача розірваний.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що від оформлення нотаріально посвідченого договору про поділ спільного майна з визнанням права власності на спірне майно за позивачкою він не відмовляється. У звязку з тим, що паспорт його пошкоджений, нотаріус відмовив їм у оформленні документів. Відновити свій паспорт він не міг за браком часу та у звязку з тяжким матеріальним становищем, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей та доглядав за хворою матір"ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що з 26 квітня 1980 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2017 року розірвано (а.с.5).

Під час шлюбу подружжям було набуто нерухоме майно, до складу якого входять, зокрема, житловий будинок №38 по вул.Молодіжній в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, загальною площею 60,8 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м., право власності на який зареєстровано за відповідачем, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26 жовтня 2015 року (а.с.13), технічним паспортом на спірний житловий будинок на імя відповідача (а.с.11-12).

Крім цього відповідачу під час перебування у шлюбі з позивачкою надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2253 га кадастровий номер :05:025:0009 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вул.Молодіжна, 38, с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №776395, виданим відділом Держкомзему у Березанському районі Миколаївської області 08 грудня 2009 року та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №76 (а.с.14), витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17), рішеннями Коблівської сільської ради №10 від 11 листопада 2005 року та №5 від 22 березня 2016 року про присвоєння та зміну адреси земельної ділянки в с.Коблеве по вул.Молодіжна з №10 на №38 (а.с.18-19).

Відповідно до статті 60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до розяснень, наданих у п.18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю. Якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на небажання відповідача оформити нотаріально посвідчений договір поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи розписки відповідача, посвідченої 29 вересня 2017 року секретарем Коблівської сільської ради Березанського району, сторони домовились про порядок поділу спільного майна, відповідно до якого позивачці виділено спірний житловий будинок та земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, і відповідач не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на вказане майно (а.с.6-7).

У судовому засіданні сторони підтвердили вказані обставини та що причиною неукладення договору про добровільний поділ спільного майна є пошкодження паспорта відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність спору між сторонами про спосіб та порядок поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому немає підстав стверджувати про наявність порушених прав позивачки.

Оскільки судом встановлено відсутність спору між сторонами, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 06 лютого 2019 року.

Суддя: