ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2646/19 Справа № 210/5717/18 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року, ухваленого суддею Скотарем Р.Є. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( надалі ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» ) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом тривалого часу більше 12 років працював у шкідливих умовах виробничого середовища на підприємстві відповідача. Шкідливі умови виробничого середовища стали причиною виникнення у нього професійного захворювання та втрати 35% працездатності. Просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 64435,00 грн. без утримання податків з фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на його користь з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у відшкодування моральної шкоди 17000 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду та збільшення розміру стягнутої моральної шкоди з 17000,00 грн. до 64435,00 грн.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано глибину моральних страждань та фізичного болю, які щоденно зазнає позивач. Розмір моральної шкоди визначений судом не відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості.

У відзиву на апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» , просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтовує розмір завданої моральної шкоди.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці, ОСОБА_1 працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вогнетривником Цеху ремонту металургійних печей з 27 березня 2000 року по 01 листопада 2012 р (а.с. 19-27).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу державної установи «Український НДІ промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 04 жовтня 2016 року № 1292 ОСОБА_1 встановлене професійне захворювання: Радикулопатія попереково-крижова, зі зтійким больовим синдромом, порушення функції ходи. (а.с.16)

З Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04 листопада 2016 року видно, що позивач працюючи вогнетривником Цеху ремонту металургійних печей ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під дію важкої праці, показники якої перевищували допустимі величини через недосконалість робочих місць ( а.с.14).

Висновком медико-соціальної експертної комісії МСЕК від 20.12.2016 року, вперше ОСОБА_1 визначено ступень втрати професійної працездатності 35% по радикулопатії та встановлена 3 група інвалідності ( а.с. 7).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у звязку з отриманим професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно та визначив суму компенсації моральної шкоди 17000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо обовязку відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду спричинену втратою здоровя на виробництві, вважає його законним і обґрунтованим. Проте, не може погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром компенсації моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині визначеного судом першої інстанції розміром компенсації моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без повного урахуванням та дотриманням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров'ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров'ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров'я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При визначені розміру компенсації позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої втратою здоровя, судом не врахована ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

Колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання - радикулопатія, та пов'язані із цим порушення функції ходи, наявність декілька гриж дисків, постійний больовий синдром, що спричиняє щоденні страждання позивачу та біль при руху. З урахуванням періоду роботи позивача на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 12 років 7 міс., відсоток втрати професійної працездатності вперше 35% та встановлення 3 групи інвалідності, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди у сумі 17000 грн. є заниженим, таким що не відповідає перенесеним позивачем моральним стражданням через втрату здоровя

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що достатнім, справедливим, співмірним розміром компенсації моральної шкоди буде 35000 грн., що не призведе до збагачення позивача та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні та збільшенню розміру стягнутої моральної шкоди з 17000 грн. до 35 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року змінити в частині стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, збільшивши її розмір з 17000 грн. до 35000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення суду складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: