Справа № 214/2446/19
2/214/1725/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді - Ткаченка А.В.,
при секретарі - Фастовець Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Кривому Розі, цивільну справу № 214/2446/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.2006 року він отримав в дарунок квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В даній квартирі прописаний він та його товариш ОСОБА_2 Однак, його товариш ОСОБА_2 в вищезазначеній квартири не проживає більше трьох років, комунальні платежі не сплачує. На даний момент місце проживання його не відоме.
Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, серії та номер: АДРЕСА_2 , бланк НОМЕР_1 , виданий 29.11.2006 року на праві приватної власності належить двокімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).
Відповідно до акту від 25.03.2019 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 за АДРЕСА_4 АДРЕСА_1 не проживає з більше трьох років ( а.с. 13).
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідний правовий висновок, викладено ВСУ у постанові від 15.05.2017 року по справі № 6-2931цс16.
Крім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, в разі виникнення спору між власником житла і членами його сім`ї суди повинні врахувати, що право члена сім`ї на користування житлом є сервітутним, у зв`язку із чим його припинення повинно відбуватися відповідно до вимог ст. ст. 405, 406 ЦК України. На переконання Верховного Суду України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім`ї, понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла.
Таким чином, при вирішенні питання про втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла з`ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності.
Отже, суд на підставі наданих письмових доказів, приходить до висновку, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач, як власник вищезазначеної квартири, в зв`язку з наявністю в ній зареєстрованих осіб, які не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад три роки, позбавлений можливості реалізувати своє право як власника майна. Судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин понад три роки (а.с. 13) та не сплачує за комунальні послуги.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки єдиним способом захисту цивільного права - права на користування, володіння та розпорядження своїм майном на власний розсуд, є визнання останнього таким, що втратив право користуватись житловим приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмір 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 321, 386, 401, 402, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 65, 156 ЖК України, ст.ст. 4, 3, 76, 77, 81, 82, 89, 141, 259, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: проспект Карла Маркса, буд. 71, м.
Суддя А.В. Ткаченко