Провадження № 2/369/5145/19
27.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.
за участю секретаря Середенко Б.С.
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна та скасування заходів примусового виконання рішення, -
У листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №187215911 від 25.10.2019 року, позивачці стало відомо, про наявність запису про обтяження №6026194 від 16.06.2014 року, відповідно до якого, накладено арешт на все її нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 43697022, виданий 13.06.2014 року відділом ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області.13.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження №43697022 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 64 351,72 грн.13.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивачки та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачці.27.02.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При винесені державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа, державним виконавцем надано стягувачу строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до 27.02.2019 року. Однак, у вказаний строк стягувач повторно виконавчий лист не пред`являв до виконання. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. В зв`язку з накладенням арешту на майно, ОСОБА_1 не має можливості вчиняти будь-які дії зі своїм майном, а тому вимушена звертатись до суду із даним позовом.
Просила суд зняти арешт із належного ОСОБА_1 , нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, номер запису про обтяження:6026194 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 16.06.2014 20:04:56, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції; зняти арешт із належного ОСОБА_1 , рухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області; скасувати заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , яка накладена постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області.
В судове засідання позивачка не з`явилась, направила клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, день на місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав. Вимоги ухвали про витребування доказів у встановлений строк не виконав.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що13.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження №43697022 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 64 351,72 грн.
13.06.2014 року на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивачки та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачці.
27.02.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
При винесені державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа, державним виконавцем надано стягувачу строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до 27.02.2019 року. Однак, у вказаний строк стягувач повторно виконавчий лист не пред`являв до виконання.
У зв`язку із порушенням зобов`язань по вказаному кредитному договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 643 517,23 грн, з яких 551 853,91 грн. становила заборгованість по тілу кредиту, а решта суми складалась з відсотків, нарахованих за користування кредитом та штрафних санкцій. Наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТА «Дельта Банк» встановлена рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.07.2013 року по справі №369/1031/13-ц.
Погашення заборгованості було здійснено шляхом домовленостей між боржником і стягувачем та без вчинення будь-яких виконавчих дій з боку державного виконавця, а тому позивачці незрозуміло на яких підставах державним виконавцем була постановлена постанова про стягнення виконавчого збору від 22.05.2014 року на підставі якої в подальшому було відкрито виконавче провадження №43697022 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь держави виконавчий збір у розмірі 64 351,72 грн.
Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Відповідно до п. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Керуючись Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 доКиєво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна та скасування заходів примусового виконання рішення - задовольнити.
Зняти арешт із належного ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, номер запису про обтяження:6026194 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 16.06.2014 20:04:56, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.
Зняти арешт із належного ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , рухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області.
Скасувати заборону відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка накладена постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2014 року у виконавчому провадженні №43697022відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя