Номер провадження: 22-ц/813/7003/19
Номер справи місцевого суду: 497/703/19
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Громіка Р.Д.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Литвішко Лілії Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства «Одесаобленерго» на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 21 травня 2019 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго» про визнання акту про порушення недійсним, визнання неправомірними дій представників відповідача, відміну протоколу,-

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Одесаобленерго» про визнання акту про порушення недійсним, визнання неправомірними дій представників відповідача, відміну протоколу.

20 травня 2019 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надійшла заява про забезпечення позову, а саме: заборонити АТ «Одесаобленерго» відключати від електричної мережі домоволодіння позивача, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, а також дозволить захистити права позивача до вирішення спору по суті.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 21 травня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі АТ «Одесаобленерго» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно. Від представника АТ «Одесаобленерго» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості прибуття до судового засідання ним надано не було.

З метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 371 ЦПК України, відповідно до правил ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 20 грудня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частин 1 та 2 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В силу вимог частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Болградського районного суду Одеського області від 14 травня 2018 року по справі №498/164/18, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до АТ «Одесаобленерго» про захист прав споживачів та визнання неправомірними дій співробітників.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Одесаобленерго» про визнання Акту про порушення ПКЕЕН №80000408 від 29 грудня 2017 року недійсним, визнання неправомірними дії представників відповідача та відмінити протокол засідання комісії Болградського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН №3 від 23 січня 2018 року про визнання розміру збитків у розмірі 83 814 грн..

Одночасно ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Одесаобленерго» відключати від електричної мережі домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи тим, що у випадку відключення належного йому будинку від електромережі до вирішення спору по суті й задоволення позову, це завдасть йому та його родині суттєвої шкоди.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у разі відключення його житла від електричної мережі до ухвалення рішення у даній справі, у разі відключення житла від електропостачання за виниклу заборгованість, яка оскаржується, може порушити права позивача щодо унеможливлення проживання у зазначеному будинку. В даному випадку вжиття вказаних заходів забезпечення позову не зможе перешкодити господарській діяльності юридичних або фізичних осіб, а також не порушить інтереси інших осіб, оскільки суд забезпечує позов шляхом заборони відключення від енергопостачання лише щодо боргу, який оскаржується а не надання поточних послуг з енергопостачання.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, викладених у п. 4 постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року №5).

Одним з критеріїв обґрунтованості заяви про забезпечення позову є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення у майбутньому.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналізуючи зазначені норми права та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ), з`ясовуючи обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, документи, додані до заяви, документи надані до суду апеляційної інстанції, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не пересвідчився, зокрема, в тому, що вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, не допускається.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про забезпечення позову, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про залишення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову без задоволення.

На підставі частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідач, АТ «Одесаобленерго», поніс та документально підтвердив сплату ним судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1 921,00 грн. (а. с. 35), а тому з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача слід присудити судовий збір в сумі 1 921,00 грн..

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Литвішко Лілії Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити, ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 21 травня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго» () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 921 гривень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 20 грудня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д.Громік

П.М. Черевко