Справа №313/116/19
Провадження № 2/313/233/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Прусенко О.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВCТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом у якому просить суд ухвалити рішення яким змінити розмір аліментів, які стягнуті на підставі рішення Веселівського районного суду від 03.11.2009 року (Справа № 2-494-2009р.) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/6 з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним, повноліття, на у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви -25.01.2019 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір за розгляд даної цивільної справи покласти на відповідача.

Обгрунтовучи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 26.06.2003 р. було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей. На підставі рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка зазначає, що вона на даний час офіційно не працює. Її матеріальний стан є вкрай скрутний. Відповідач аліменти сплачував регулярно, і виконавчий лист перебував на виконанні у ДП «ДГ«Широке» ДДСД НААН». Отриманих коштів недостатньо для нормального забезпечення потреб сина. До суду з вказаною позовною заявою змушена звернутися через свій вкрай скрутний матеріальний стан. Відповідач будь-яких тяжких захворювань не має. У шлюбі не перебуває. Інших дітей не має, що свідчить про те, що відповідач має можливість і повинен сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5 щомісяця до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 у з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що це є та сума, яка частково покриє видатки на утримання щомісячного забезпечення та навчання сина.

Присутні у судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Просять його задовольнити. Докази, що обґрунтовують вимоги, перелічені у додатку до позовної заяви та надані суду у підготовчому засіданні.

Присутні у судовому засіданні відповідач та його представник просять суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, так як вимоги позивачки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підлягають задоволенню за їх недоведеністю та безпідставністю. Належні докази відсутні. Відповідач має проблеми із здоров`ям, тривалий час проходить лікування, не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості.

Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Cуд встановив, що сторони 26.09.1992 р. уклали шлюб, який зареєстрований Широківською сільською радою Веселівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.7-8).

26.06.2003 р. шлюб між сторонами розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області зроблено в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відповідний актовий запис за № 50, свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 (а.с.9).

Після припинення шлюбних відносин, сторони проживають окремо один від одного. Малолітній син ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 04.01.2019 р. за № 43, виданою старостою Веселівської селищної територіальної громади (а.с 11).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 03.11.2009 р. у справі № 2-494-2009р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття, починаючи з 14.08.2009 р. (а.с.10).

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Позивач, звертаючись до суду, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Веселівського районного суду від 03.11.2009 р. у справі № 2-494-2009 р. на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/6 з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 , повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви - 25.01.2019 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно довідки, виданої Державним підприємством «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», № 111 від 19.07.2019 р., із заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 р. по 04.12.2018 р. (дата звільнення з господарства) були утримані та сплачені аліменти на користь ОСОБА_1 згідно поданої заяви, а саме: січень 2018 р. - 553, 41 грн.; лютий 2018 р. - 800,76 грн.; березень 2018 р.- 940, 46 грн.; квітень 2018 р. - 749, 25 грн.; травень 2018 р. - 792,11 грн.; червень 2018 р. - 721, 53грн.; липень 2018 р. - 687, 28 грн.; серпень 2018 р. - 793, 25 грн.; вересень 2018 р. - 716, 47 грн.; жовтень 2018р. - 750, 63 грн.; листопад 2018 р. -713, 21 грн.; грудень 2018 р. - 435, 80грн.

Всього, за період з 01.01.2018 р. по 04.12.2018 р. відповідач сплатив аліментів на суму 8 654,16 грн. (а.с. 58).

Відповідач перебуває на обліку в Веселівській РФ Запорізького ОЦЗ з 28.12.2018 р. Отримав державної допомоги по безробіттю станом на 22.07.2019 р. на загальну суму 13 245, 25 грн. (а.с.59).

ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 2 групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № і відповідно довідки про доходи № 8194 7991 2811 0110 від 29.03.2019 р., перебуває на обліку в Мелітопольському об`єднаному управлінні ПФУ в Запорізькій області і отримує пенсію по інвалідності в наступних розмірах: жовтень 2018 р. 1 452, 00 грн.; листопад 2018 р. 1 452, 00 грн.; грудень 2018 р. 1 497, 00 грн.; січень 2019 р. 1 497, 00 грн.; лютий 2019 р.- 1 497, 00 грн.; березень 2019 р. 1 497, 00 грн. Всього: 8 892, 00 грн. (а.с.26,56).

Відповідно квитанцій про приймання поштового переказу № 2/20, 3/2, 3/11, 7/16, 9/10 ОСОБА_2 з січня 2019 по травень 2019 року сплатив аліменти на загальну суму 2 000, 00 грн. (а.с.55).

ОСОБА_2 , згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 9807 через тяжкий стан був госпіталізований в травматологічне відділенні з 20.10.2017 р. по 08.11.2017 р. з діагнозом «ЗЧМТ. Забій головного мозку зі здавлюванням субдуральною гематомою над лівою гемисферою головного мозку. Компресійно-дислокаційний синдром. Перелом кісток зводу та основи черепа» (а.с.48).

Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1013097 від 08.02.2018, відповідач отримав безстроково 2 групу інвалідності по ураженню ЦНС (а.с.54).

Відповідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення по історії захворювання № 1815, ОСОБА_2 , перебував на стаціонарному лікуванні з 10.11.2018 р. по 28.11.2018 р. У виписці зазначено анамнез захворювання: «У 2017 році переніс ЧМТ (внутрімізкова гематома лівої тімяної області-оперований, видалення гематоми). ОСОБА_8 у поясниці з юності, загострення були рідкими, посилилась біль останні два роки. Погіршення на протязі тижня» (а.с.49).

Відповідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 291 від 08.02.2018 р., ОСОБА_2 , з 2018 року по 2020 рік підлягає проходженню відповідних обстежень, лікувань (а.с.50-52).

Відповідно довідки, виданої 22.07.2019 р. лікарем комунального некомерційного підприємства «Веселівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Веселівської селищної ради, про те, що ОСОБА_2 , 1967 р.н., перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мезга зі здавлюванням субдуральною гематомою над лівою гемисферою головного мозку (а.с.57).

Відповідач ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Веселівській РФ Запорізького ОЦЗ з 28.12.2018 р. Отримав державної допомоги по безробіттю станом на 22.07.2019 р. на загальну суму 13 245, 25 грн. (а.с.59).

Той факт, що позивачка на даний час офіційно не працює та має вкрай скрутний стан і отриманих коштів недостатньо не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів, так як згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка перебуває на обліку в Веселівській РФ Запорізького ОЦЗ з 21.01.2019 р. Отримала державної допомоги по безробіттю станом на 22.07.2019 р. на загальну суму 13 667, 01 грн. (а.с.59).

Суд також відмічає, що позивачка, як і відповідач також перебуває на обліку в Веселівській РФ Запорізького ОЦЗ та отримує державну допомогу по безробіттю, яка на 421, 25 грн. більша, яку отримує відповідач (а.с.59).

Як зазначалось, у статті 192 СК України закріплено перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довела обставини, передбачених статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Проте, доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення.

З огляду на недоведеність існування обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, суд на підставі ст. 81 ЦПК України дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Питання із судовими витратами у справі суд вирішує з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України.

Позивачкою, як особою, звільненою від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір за подання позову до Веселівського районного суду, не сплачувався.

Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 26.03.1996 р. Веселівським райвійськкоматом Запорізької області, має пільги зі сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( а.с.27).

Доказів здійснення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами до суду не надано, а тому у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 03.11.2009 р. у справі № 2-494-2009 р. на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/6 з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 , повноліття, на у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви-25.01.2019 р., і до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Веселівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.08.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

19.08.2019