Провадження № 22-ц/801/68/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гуменюка К.П. у місті Вінниця, зі складення його повного тексту 17 жовтня 2018 року

у справі № 127/10115/18 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, як органу, якому законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, про усунення перешкод в побаченнях з онуками та визначення порядку участі у вихованні дітей, -

в с т а н о в и в:

В травні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в побаченнях з онуками та визначення порядку участі у вихованні дітей.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що з 2012 року їх син ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 Одночасно, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу син має двох дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. В жовтні 2017 року відповідач забрала дітей з квартири по АДРЕСА_2, де проживало подружжя ОСОБА_3, та переїхала до свої батьків по АДРЕСА_1. Із вказаного часу відповідач не надає дозволу позивачам на побачення з онуками та намагається припинити такі спілкування, хоча з народження дітей позивачі брали активну участь у вихованні онуків. Позивачі мають у власності житловий будинок, достатній заробіток, та вільний час для спілкування з онуками. Влітку 2018 року відповідач відмовила позивачам у наданні дозволу для спільного відпочинку з онуками на морі.

За наведених обставин просили встановити дні побачень з онуками з 17.00 год. п'ятниці до 17.00 год. суботи, щотижня і щомісячно, за місцем проживання позивачів без присутності батьків та у місцях масового відпочинку, щорічний відпочинок з онуками з 01 липня по 20 липня та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками

ОСОБА_5 заперечувала вимоги посилаючись на те, що в березні 2018 року позивачі вигнали відповідача разом із малолітніми дітьми з належного їм будинку та подали до суду позов про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням разом із дітьми. Такі дії негативно позначились на психологічному стані дітей, які не бажають бачитись із дідом та бабою. Крім того, малолітня донька в 2016 році перенесла оперативне втручання по видаленню пухлини та потребує постійного медичного догляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визначено наступний порядок участі діда ОСОБА_3 та баби ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої онучки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 16.00 год. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завчасно (не пізніше чим за добу) попереджати один одного про свої дії щодо дітей та узгоджувати їх з урахуванням: режиму дня, стану здоров'я та інтересів дітей. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року та винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказане рішення є незаконним, не обґрунтованим та прийнятим судом з порушенням ст. 10 ЦПК України. Суд не всебічно та не повністю з'ясував всі обставини справи, не взяв до відома надані суду докази. Апелянт посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками. Зменшив систематичність та не збільшив, а зменшив тривалість побачень від рекомендованих службою у справах дітей Вінницької міської ради у своєму висновку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги, мотивуючи тим, що подана апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а суд прийняв законне та обґрунтоване рішення. Порядок участі у вихованні встановлений рішенням суду і порушений не був, а тому права позивачів є непорушними. Необхідно враховувати інше рішення суду про визначення порядку участі батька ОСОБА_3 у вихованні малолітніх дітей.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачі не є особами, які зловживають алкогольними напоями або наркотичними засобами, мають нормальний стан психічного та фізичного здоров'я, є сталими особистостями, мають постійний заробіток, позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання, прихильно ставляться до внуків, а тому відповідно до положень сімейного законодавства відсутні перешкоди для реалізації їх права на участь у вихованні малолітніх внуків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Визначаючись із періодичністю та систематичністю побачень позивачів із онуками, суд взяв до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а тому вимога про щотижневе побачення з внуками підлягає частковому задоволенню, адже діти є малолітніми та за висновком психолога потребують уникнення психологічного навантаження. Суд вважав за доцільне встановити порядок участі позивачів у вихованні малолітніх онуків кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 16.00 год., тобто зменшивши систематичність та збільшивши тривалість побачень від рекомендованих службою у справах дітей Вінницької міської ради у своєму висновку. Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дітей, який не порушує режиму їх дня та навчання, не відриває їх від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню.

Щодо вимоги позивачів про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками, суд відмовив у її задоволенні, оскільки така вимога є передчасною у зв'язку з тим, що права позивачів не є порушеними.

На підставі повного і всебічного дослідження матеріалів справи та надання належної правової оцінки доводам сторін і зібраним у справі доказам, суд дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв'язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками, оскільки суд першої інстанції вірно врахував ту обставину, що порядок участі у вихованні малолітніх дітей позивачами не встановлювався, а тому права позивачів не є порушеними та вони не довели суду належними та допустимими доказами факт того, що відповідач своєю поведінкою чинила їм перешкоди у здійсненні ними свого права. Заслухавши пояснення сторін, судова колегія прийшла до висновку, що досудове вирішення спірного питання стало неможливим із-за неузгоджених дій сторін щодо добровільного визначення такого порядку.

Твердження у апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно зменшив систематичність та тривалість побачень від рекомендованих службою у справах дітей Вінницької міської ради, є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції вірно мотивував підстави встановлення саме такого порядку участі позивачів у вихованні онуків і судова колегія вважає таку мотивацію достатньою.

Крім того, як встановлено апеляційним судом, позивачі мають можливість спілкуватися з онуками під час зустрічей останніх з батьком, який є їх сином, проживає з ними за однією адресою та відповідач не створює перешкод у спілкуванні з дітьми.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий: Войтко Ю.Б.

Судді: Міхасішин І.В.

Стадник І.М.