Справа № 442/7579/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2245/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Курій Н.М., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

з участю:представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шнир О.Б., , представника ОСОБА_2 - адвоката Масляного Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2019 року у справі №442/7579/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, визнання факту припинення шлюбних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

04 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права особистої приватної власності, визнання факту припинення шлюбних відносин.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 01 лютого 2019 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському Науково-дослідному інституту судових експертиз.

20.03.2019 та 01.04.2019 з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли рахунки на оплату виконання призначеної експертизи, які скеровані сторонам справи для вирішення питання її оплати.

17.04.2019 в Дрогобицький міськрайонний суд надійшла заява представника позивача, адвоката Я. Теслюк, про поновлення провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не спроможна оплатити вартість експертизи, вартість якої становить 82 268грн., тому що така вартість проведення експертизи є надзвичайно високою.

Ухвалою суду від 13.05.2019 поновлено провадження у справі та призначено до відкритого судового розгляду на 30.05.2019.

В даному судовому засіданні, представник позивача адвокат Теслюк Ярина Олегівна заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просить доручити експертам «Інституту судових експертиз та права».

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що предметом позову є поділ об`єктів права спільної сумісної власності між подружжям. Однією із позовних вимог є поділ об`єкта будівництва (відпочинкового комплексу) с.Раневичі, Дрогобицького району, урочище Корост у вигляді будівельних матеріалів та обладнання.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Хамандяк Богдан Степанович, будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи в дане судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки.

Оскаржуваною ухвалою від 30.05.2019 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, визнання факту припинення шлюбних відносин, будівельно-технічну експертизу, на її вирішення поставлено визначені ухвалою питання. Проведення експертизи доручено Науково-дослідному інституту судових експертиз та права, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Зобов`язано позивача та відповідача надати експерту усі необхідні для проведення експертизи документи та забезпечити експерту доступ до вказаного майна. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалу оскаржив відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та безпідставною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції, попри те, що відповідач та його представник, адвокат Хамандяк Б.С., не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розглянув справу у їх відсутності, не з`ясувавши причин їх неявки, чим порушив конституційне право відповідача на участь у судовому розгляді.

Крім того, оскільки суд першої інстанції позбавив відповідача ОСОБА_2 висловити свої пропозиції щодо призначення експертизи, вважає за необхідне зазначити, що чергове клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи є зловживанням процесуальними правами, спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи, оскільки аналогічне клопотання вже вирішувалося в даній справі та ухвала суду про призначення експертизи не була виконана через невиконання учасниками справи необхідних умов (таких як оплата експертизи).

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.05.2019 року у справі №442/7579/18.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Теслюк Я.О. подала Відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що відповідач та його представник не були повідомлені про судове засідання призначене на 30 травня 2019 року є безпідставними, оскільки на а.с.11 т.2 міститься розписка про отримання представником ОСОБА_2 копії ухвали про відновлення провадження у справі від 13.05.2019 року, що свідчить про належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Крім цього, зазначає, що аналіз п.1.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 р. №53/5 дозволяє зробити висновок, що проведення експертизи може бути доручено юридичній особі , що не є державною спеціалізованою установою. Просить залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Згідно з ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Приписами ст.113 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.104 ЦПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та виходив з того, що без з`ясування питань, які поставлені на вирішення експертизи неможливо встановити обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з доводів та вимог апеляційної скарги така обґрунтована тим, що суд розглянув справу у відсутності відповідача та його представника не повідомивши їх належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Однак зазначені доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали про призначення експертизи, яка є необхідною для з`ясування обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Крім цього, в матеріалах справи міститься розписка про отримання копії ухвали про поновлення провадження у справі і призначення її до розгляду на 30 травня 2019 року (а.с.112 т.2).

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Щодо аргументів апеляційної скарги про те, що чергове клопотання представника позивача за первісним позовом про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи є зловживанням процесуальними правами, спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи, оскільки аналогічне клопотання вже вирішувалося в даній справі та ухвала суду про призначення експертизи не була виконана через невиконання учасниками справи необхідних умов (таких як оплата експертизи), апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема з ухвали про призначення експертизи від 01 лютого 2019 року представник відповідача адвокат Хамандяк Б.С. не заперечував проти призначення експертизи. Крім цього, оплата за проведення експертизи у Львівському НДІСЕ для позивача за первісним позовом є непосильною, що є істотною обставиною, тому остання просила доручити її проведення експертам Інституту судових експертиз та права, так як там вартість експертизи є вдвічі меншою.

Твердження скаржника про те, що доручення проведення експертизи не державній експертній установі свідчить про порушення вимог Закону України «Про судову експертизу» не приймається до уваги апеляційним судом , оскілки відповідно до ст.7 Закону України «Про судову експертизу» (далі Закон) виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відтак, проведення будівельно-технічної експертизи не обов`язковим у державній спеціалізованій установі.

Частиною 1 ст.7 Закону передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з ст. 10 Закону судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Згідно з ч.3 ст.103 ЦПК України суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Відтак жодних порушень чинного законодавства при вирішенні судом питання про призначення експертизи не порушено, а тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала законною, оскільки спрямована на сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Н.М.Курій

Р.В.Савуляк