ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/546/19 Номер провадження 22-ц/814/2720/19Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Шаповалова О.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 Т.В., представника третьої особи адвоката Якуненка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтава від 31 липня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Васильєвої Л.М. у м. Полтава

у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у користування мисливських угідь, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначав, що згідно державного акту є власником земельної часки (паю) загальною площею 4,37 га, що знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

19.10.2018 року рішенням № 905 пленарного засідання двадцять другої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання ТОВ « Фенікс-2017» надано у користування, для ведення мисливського господарства, мисливські угіддя площею 22437.08 га на 49 років, в тому числі і його ділянку. Вважає, що вказане рішення не відповідає вимогам Закону України «Про мисливське господарство та полювання», так як з ним, як з власником, не погоджувалось питання про передачу у користування іншим особам належної йому на праві власності земельної ділянки. Просив визнати незаконним та скасувати вказане рішення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 31 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзивах на апеляційну скаргу ТОВ « Фенікс-2017» та Полтавська обласна рада вважають рішення районного суду вірним та просять залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної часки (паю) згідно державного акту ІІІ-ПЛ № 027875 загальною площею 4,3700 га з кадастровим номером :00:005:0529, що знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Відповідно до договору оренди землі від 29 жовтня 2013 року ОСОБА_1 передав належну йому земельну ділянку в оренду Селянському (фермерському) господарству «Валер» на 10 років.

18.09.2019 року Державне агентство лісових ресурсів України («Держлісагенство») направило до Полтавської обласної ради подання про надання ТОВ «Фенікс-2017» у користування мисливських угідь загальною площею 22437.08 га розташованих на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області на строк не менше як на 15 років. До вказаного подання надані погодження Полтавської обласної державної адміністрації та землевласників, користувачів вказаних земельних ділянок.

Згідно рішення пленарного засідання двадцять другої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання № 905 від 19 жовтня 2018 року ТОВ « Фенікс-2017» надано у користування, для ведення мисливського господарства мисливські угіддя площею 22437.08 га на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області на 49 років відповідно до додатків 1,2. ТОВ «Фенікс-2017» зобов`язано укласти з Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства договір про умови ведення мисливського господарства та забезпечити його виконання. Зобов`язано ТОВ «Фенікс-2017» протягом 100 днів після надання угідь у користування укласти договори на оплату за користування мисливськими угіддями з власними або постійними користувачами земельних ділянок, на яких знаходяться ці угіддя, згідно ст. 24 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на довідку Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 04.04.2019 року № 789, з якої вбачається, що земельна частка (пай) ОСОБА_1 загальною площею 4,3700 га з кадастровим номером :00:005:0529, знаходиться в оренді СФГ «Валер» в межах мисливських угідь наданих ТОВ «Фенікс-2017» рішенням Полтавської обласної адміністрації № 905 від 19.10.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу у підтвердження, того, що саме належна йому на праві приватної власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4.37 га, кадастровий номер :00:005:0529, яка знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, передана у користування оспорюваним ним рішенням ТОВ «Фенікс-2017» .

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком районного суду.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено ст.319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 має у власності земельну частку (пай) згідно державного акту площею 4,3700 з кадастровим номером :00:005:0529 ( а.с.110).

За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вказана земельна ділянка входить в межі території визначеної межами та картою-схемою у додатках 1,2 до рішення сесії Полтавської облради № 905 від 19 жовтня 2018 року, яка знаходиться в адміністративних межах Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області ( т.2, а.с. 37 ).

Зазначена обставина також підтверджується картою схемою мисливського господарства ТОВ«Фенікс-2017» площею 22437,08 га на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області ( т.2, а.с. 38 ).

Отже, твердження суду першої інстанції про відсутність доказів позивача щодо місця розташування його земельної ділянки є помилковим, а тому рішення районного суду в частині встановлення зазначеної обставини підлягає зміні.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України , ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Між тим, оскаржуване ОСОБА_1 рішення обласної ради стосується великої кількості фізичних та юридичних осіб, які не уповноважували позивача представляти їх інтереси, а тому у позивача є тільки право на захист належної йому власності земельної ділянки площею 4.37 га, що знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обговорюючи питання щодо визначення процесуального статусу учасників справи, колегія суддів звертає увагу на те, що подавши позовну заяву, ОСОБА_1 позовні вимоги заявив тільки до одного відповідача Полтавської обласної ради, хоча позивач просить скасувати рішення № 905 від 19.10.2018р., яким ТОВ « Фенікс-2017» надано у користування, для ведення мисливського господарства мисливські угіддя площею 22437.08 га, при цьому товариство залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

Однак при зазначеному становищі, як третьої особи, суттєво звужені процесуальні права ТОВ « Фенікс-2017», які стосуються його безпосереднього права на користування спірними землями, дозвіл на які просить скасувати ОСОБА_1 , що позбавляє можливості товариство в повному обсязі, як сторони по справі, використовувати свої процесуальні права та надавати відповідні докази, визначені ст.ст.43,49 ЦПК України.

За таких обставин при помилковому визначенні позивачем процесуального статусу ТОВ « Фенікс-2017», права якого безпосередньо зачіпаються оскаржуваним рішенням обласної ради, на стадії апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості вирішувати питання щодо вказаного товариства.

Крім того, зважаючи на чинність договору про умови ведення мисливського господарства, укладеного 31.10.2018р. між Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ « Фенікс-2017» (т.2, а.с.31-33), ОСОБА_1 належним чином не обгрунтований спосіб захисту порушеного права у вигляді прохання скасування рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018р.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі та скасування рішення суду першої інстанції, яке в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 31 липня 2019 року змінити в частині встановлення обставини розташування земельної ділянки позивача ОСОБА_1 з кадастровим номером :00:005:0529, визнавши, що вона входить в межі території визначеної межами та картою-схемою у додатках 1,2 до рішення сесії Полтавської облради № 905 від 19 жовтня 2018 року, яка знаходиться в адміністративних межах Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

В іншій частині Рішення Київського районного суду м. Полтава від 31 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 20.12.2019 р.