"20" грудня 2019 р. Справа № 363/506/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року Вишгородський районний суд Київської області у складі :

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.09.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.09.2019 року ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Підставою скасування даного рішення вказав, що відповідач був відсутній у судових засіданнях, які відбулися 12 червня 2019 року та 30 вересня 2019 року з поважних причин він не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. В матеріалах справи відсутня інформація про те, що повістки з зазначенням інформації про судові засідання, які відбулися 12 червня 2019 року та 30 вересня 2019 року було вручено відповідачеві або членам його сімї, у порядку встановленому ст. 130 ЦПК України. Вважає , що причини неявки в судові засідання обумовлені об`єктивними, незалежними від його волі обставинами, а тому просив визнати причини неявки у судові засідання 12.06.2019 та 30.09.2019 року поважними. При розгляді справи не були досліджені достатньо всі обставини, вважає, що розмір аліментів має бути переглянутий, оскільки він не працевлаштований та не має жодних доходів. У зв`язку із чим просив поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та наполягає на скасуванні заочного рішення.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за їх відсутності, вимоги викладені у заяві підтримують та просять їх задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Від представника позивача до суду надійшли письмові заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, згідно яких у задоволенні заяви просить відмови у зв`язку із її необґрунтованістю.

Відповідно частини третьої статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30.09.2019 року позовні вимоги задоволено та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2 800, 00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2019 року до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання починаючи з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768, 40 гривень.

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.09.2019 року, зазначивши, що не був належними чином повідомлений, оскільки не отримував судові повістки на судові засідання 12.06.2019 року та 30.09.2019 року.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що у позовній заяві було зазначено адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , що повністю узгоджується з відомостями наданими відділами реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, з яких вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.07.2000 року по теперішній час (а.с. 34-35). Судом, за вказаною адресою неодноразово надсилались поштові повідомлення відповідачу, які зокрема на судові засідання 12.06.2019 року та 02.08.2019 року повернулись до суду за закінченням встановленого строку зберігання, а на судові засідання 29.08.2019 року та 30.09.2019 року були отримані відповідачем про свідчить підпис у наявних в матеріалах справи зворотних поштових повідомленнях (а.с. 61-64). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2019 року секретарем було передано телефонограму відповідачу про необхідність з`явлення в судове засідання 30.09.2019 року. Також, судом за вказаною адресою відповідачу було надіслано заочне рішення. Крім того, із наданої до суду заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду ним зазначено адресу реєстрації - АДРЕСА_1 , що повністю співпадає з адресою на яку, у тому числі, надсилались кореспонденція відповідачу.

Посилання відповідача, що рішення суду було прийнято на підставі неповного з`ясування обставин, не містить у собі обґрунтування та зазначено у виді загальних фраз, що спростовуються матеріалами цивільної справи. Впродовж перебування цивільної справи у провадженні суду відповідачем, не було надано до суду жодних заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем у ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Крім того, представником позивача до суду було подано заяву про відшкодування суми судових витрат, згідно якої просить покласти на відповідача судові витрати, понесені позивачем під час розгляду у Вишгородському районному суді справи № 363/506/19 у зв`язку із розглядом заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30.09.2019 року, а саме 18 000 грн. вартості професійної правничої допомоги, наданої позивачу Адвокатським об`єднанням «ОМП» на підставі договору № 01/07-19 про надання правової допомоги від 01.12.2019 року та Додаткової угоди № 1 для цього договору.

Дослідивши надані до суду документи та матеріали цивільної справи за № 363/506/19, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

З долученої представником позивача до заяви Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги, а саме п. 3.2 вбачається, що оплата правової допомоги здійснюється після підписання сторонами Акту приймання-виконання робіт протягом 2 робочих днів з дня виставлення відповідного рахунку. Проте, Акт приймання-виконання робіт представником позивача суду не надано, долучений рахунок-фактура та копія квитанції не є належним доказом таких витрат.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.09.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Гурського М.Р. про відшкодування суми судових витрат відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів до Київського апеляційного суд через Вишгородський районний суд Київської області з дня проголошення цієї ухвали.

СУДДЯ І.Ю. КОТЛЯРОВА