провадження № 2-р/752/23/19
УХВАЛА

27.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про роз`яснення рішення суду у справі № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду перебувала справа № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку.

В грудні 2019 року до суду надійшла заява представника Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про роз`яснення додаткового рішення суду у цивільній справі № 752/24280/17, в якій заявник просить роз`яснити додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року в задоволенні позову було відмовлено. 12.04.2018 року у справі було ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого було компенсовано за рахунок держави, в порядку встановленому КМУ, та стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн. 03.09.2018 року до заявника звернулась ОСОБА_2 із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2018 року у справі № 752/24280/17 про компенсацію за рахунок держави витрат на переклад документів в розмірі 9590,00 грн. (судових витрат). Заявником при опрацюванні виконавчого документу було встановлено, що судові витрати, а саме за послуги з перекладу документів не сплачувались та не зараховувались до Державного бюджету України та місцевого бюджету, відповідно, а тому не підлягають виконанню згідно Постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 року, як списання коштів з державного або місцевого бюджетів з рішеннями про стягнення надходжень. Оскільки, виконавчий лист стосується судових витрат, які сплачувались стягувачем за переклад документів та, відповідно, не зараховувались до Державного бюджету України, заявник звернувся до ДСА України з проханням вжити заходів щодо виконання виконачого документу, та у відповідь отримав лист, відповідно до якого ДСА України повідомила про необхідність звернення до суду із цих питань із заявою про роз`яснення виконання зазначеного виконавчого листа. Враховуючи те, що в рішенні суду зазначено компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому КМУ, однак, не зазначено Порядок, на підставі якого орган Казначейства мав би виконати виконавчий документи, а також те, що заявник в даному випадку є виконавцем виконавчого документу, однак, немає можливості його виконати, представник заявника звернувся до суду із даною заявою та просить суд роз`яснити додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року у справі № 752/24280/17, а саме: згідно якого Порядку, встановленого КМУ необхідно компенсувати за рахунок держави ОСОБА_2 та який орган повинен здійснити виконання даного виконавчого документу.

В судове засідання сторони не викликались.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, було відмовлено.

12.04.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі було ухвалено додаткове рішення, відповідно до якого заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, - було задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, та зазначено в резолютивній частині рішення: «Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн.». В іншій частині вимог було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року та додаткове рішення від 12.04.2018 року було залишено без змін.

З мотивувальної частини зазначеної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції зазначено про те, що додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року визначений розподіл судових витрат, за яким районний суд вирішив компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, стягнувши на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за переклад документів в сумі 9590 грн., що підтверджується наданими до суду квитанціями від 24 квітня 2017 року № 230317/1 на суму 3790 грн., від 06 вересня 2017 року № 060917/1 на суму 2200 грн. та від 04 грудня 2017 року № 041217/1 на суму 3600 грн.(т.3 а.с.158 т.4 а.с.147-149)

Крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що понесені відповідачкою витрати на переклад письмових доказів і документів наданих до суду, відповідно до положень частини 3 ст. 133, ч.ч. 3-6 ст. 139 ЦПК України, належать до витрат пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, оскільки позивач звільнений від сплати цих витрат, суд першої інстанції підставно не покладав на позивача зобов`язання щодо сплати цих витрат.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.02.2018 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2018 року, було залишено без змін.

Зі змісту зазначеної постанови суду касаційної інстанції вбачається, що понесені ОСОБА_2 витрати на переклад письмових доказів і документів, наданих до суду, відповідно до положень частини третьої статті 133, частин третьої-шостої статті 139 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому правильним є висновок суду першої інстнації про необхідність компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн.

31.08.2018 року відповідачу ОСОБА_2 було видано виконавчий лист у справі.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В обґрунтування заяви представником заявника, зокрема, зазначено про те, що виконати додаткове рішення в частині стягнення на користь відповідача судових витрат в сумі 9590 грн. неможливо, оскільки, в рішенні не зазначено конкретно згідно якого Порядку, затвердженого КМУ слід компенсувати судові витрати, а також який орган повинен здійснити виконання даного виконавчого документу.

Стороною заявника до заяви долучено ряд звернень, зокрема, до ДСА України, Територіального управління ДСА України, а також Державної казначейської служби України

Однак, слід звернути увагу на те, що додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2018 року було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Так, зокрема, судом першої, апеляційної та касаційної інстанції у даній справі було зазначено про те, що понесені ОСОБА_2 витрати на переклад письмових доказів і документів, наданих до суду, відповідно до положень частини третьої статті 133, частин третьої-шостої статті 139 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому правильним є висновок суду першої інстнації про необхідність компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн.

На думку суду, в резолютивній частині додаткового рішення вірно, повно та у відповідності до правил ст. 141 ЦПК України зазначено про необхідність компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені нею судові витрати за переклад документів у сумі 9590 грн., та додаткові роз`яснення із зазначенням конкретного Порядку, затвердженого КМУ та установи, яка має виконувати це рішення, - є безпідставними, оскільки, рішення суду та додаткове рішення суду, зміст якого просить роз`яснити заявник, ухвалено відповідно до вимог норм матеріального та процесуального закону, тексти рішення та додаткового рішення суду є зрозумілими, доступними для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог, зокрема, і в частині компенсації відповідачу судових витрат за рахунок держави.

У додатковому рішенні суду від 12.04.2018 року, що було підтримано судами апеляційної та касаційної інстанцій, було зазначено, що понесені відповідачем судові витрати в сумі 9590 грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Посилання заявника в своїй заяві на те, що суд повинен роз`яснити Порядок та конкретний орган, який має виконати додаткове рішення суду, - не заслуговують на увагу, оскільки, не ґрунтуються на нормах ЦПК України.

Резолютивна частина додаткового рішення суду від 12.04.2018 року у даній справі щодо розподілу судових витрат сформульована у чіткій відповідності з вимогами ч. 7 ст. 141 ЦПК України та не потребує будь-якого роз`яснення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду, оскільки, текст додаткового рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті вимог, а також в частині розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про роз`яснення рішення суду у справі № 752/24280/17 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого позовна заява подана Головним територіальним управлінням юстиції в м. Києві до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення повернення дитини у Французьку Республіку, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

У разі якщо ухвала не була вручена учаснику справи у день її складення, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи даної ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко