ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/511/19
Провадження № 22-ц/4820/2310/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 685/511/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теофіпольського районного суду від 12 листопада 2019 року (суддя Бурлак Г.І.) про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Теофіпольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та відшкодування немайнової шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо неї, доньки відповідачів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути із ОСОБА_2 30 000 грн. та з ОСОБА_3 3000 грн. немайнової шкоди

Ухвалою Теофіпольського районного суду від 12 листопада 2019 року зупинено провадження по справі №685/511/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Теофіпольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та відшкодування немайнової шкоди до набрання законної сили рішення Теофіпольського районного суду по справі №742/2882/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Теофіпольський РВДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області та ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та відшкодування шкоди.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. На думку апелянтки, суд першої інстанції незаконно зупинив провадження у справі, оскільки її розгляд є можливим незалежно від розгляду спору за позовом ОСОБА_2 . Апелянтка ОСОБА_1 вказує, що у квітні 2020 року вона досягне повноліття і спір за її позовом може бути не вирішеним у зв`язку із зупиненим провадженням, що порушить права та інтереси дитини і дозволить відповідачу уникнути наслідків визначених положеннями Сімейного Кодексу України для осіб позбавлених батьківських прав. Зважаючи на викладене, апелятка просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи № 685/511/19 неможливий без вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Теофіпольський РВ ДРАЦС ГТУЮ в Хмельницькій області, ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та відшкодування шкоди, оскільки позбавлення батьківських прав та оспорення батьківства є взаємовиключними вимогами.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Звертаючись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_1 вказувала, що вона є донькою відповідачів, проте після розірвання шлюбу між батьками, ОСОБА_2 з нею не спілкується, не цікавиться її життям, розвитком, вподобаннями, не дбав та не дбає про фізичний та розумовий розвиток. Позивачка зазначала, що бажає навчатися за кордоном, проте батько не надав нотаріальну завірену заяву на дозвіл і звернувся із пропозицією встановити його батьківство методом ДНК аналізу.

Ухвалою Теофіпольського районного суду від 31 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Теофіпольський РВ ДРАЦС ГТУЮ в Хмельницькій області, ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та відшкодування шкоди.

У зв`язку із наявністю в провадженні в суді першої інстанції справи про оспорювання батьківства, виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини та відшкодування шкоди, ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про зупинення розгляду даної справи на підставі п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Крім того, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є, зокрема, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Суд першої інстанції не врахував, що справа повинна бути розглянута судом протягом розумного строку та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, враховуючи, що станом на час постановлення оскаржуваної ухвали майже сплинув передбачений законом строк її розгляду.

Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15, 04 листопада 2015 року № 6-923цс15 та від 01 лютого 2017 року № 6-1957цс16.

Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 , ставлячи під сумнів своє батьківство відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тільки з 25.02.2019 року, звернувся до Прилуцького районного суду Чернігівської області із позовом про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомості про батька лише через 4 місяці з часу відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав і тільки після скасування 18 жовтня 2019 року Чернігівським апеляційним судом ухвали Прилуцького районного суду від 21 серпня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ухвалою Теофіпольського районного суду від 31 жовтня 2019 року прийнято позов ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 19 листопада 2019 року. А згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, не зазначив, які можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду та зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування строків розгляду справи та з врахуванням добросовісного користування учасниками справи процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Теофіпольського районного суду від 12 листопада 2019 року скасувати і справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Теофіпольської РДА про позбавлення батьківських прав та відшкодування немайнової шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк