Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

місто Київ

справа № 196/775/14-ц

провадження № 61-9893св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»,

відповідачі: Приватне підприємство «Компанія Приват-Лекс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Транстехносервіс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року у складі судді Бойка Ю. Л. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»

(далі - ПАТ «Банк Кредит Дніпро», Банк) у червні 2014 року звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Компанія Приват-Лекс» (далі - ПП «Компанія Приват-Лекс»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Транстехносервіс» (далі - ТОВ »Транстехносервіс») про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

29 січня 2016 року Банк подав до суду заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої просив з метою погашення заборгованості ПП «Компанія Приват-Лекс» перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 21 серпня 2009 року № 210809-O, яка станом на 05 травня 2014 року складає загальну суму у розмірі 6 336 321, 47 грн, в тому числі: заборгованість за наданим кредитом 3 619 929, 45 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 2 458 582, 07 грн; заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом 87 673, 27 грн; інфляційної заборгованості за кредитом 170 136, 68 грн:

1. Звернути стягнення на предмети іпотеки за договором іпотеки від 21 серпня 2009 року № 210809-I, а саме на: земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_6 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_7 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_8 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_9 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_10 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі;

2. Визнати за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» право власності на земельні ділянки: земельну ділянку, площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку, площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку, площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_6 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку, площею 2, 000 га, кадастровий номер НОМЕР_7 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_8 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі; земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий

номер НОМЕР_9 , державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_10 , виданий 10 квітня 2009 року відділом Держкомзему у Царичанському районі;

3. Звернути стягнення на предмети застави за договором застави від 21 серпня 2009 року № 210809-З/1, а саме на: сідловий тягач марки SCANIA Р 113 НК , реєстраційний номер НОМЕР_12 , рік випуску 1993, шасі (рама) № НОМЕР_13 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_14 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 07 вересня 2002 року, який належить ОСОБА_1 ; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 1642Т, реєстраційний номер НОМЕР_15 , рік випуску 1996, шасі (рама) № НОМЕР_16 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_17 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 13 квітня 2005 року, сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_18 , рік випуску 1999, шасі (рама) № НОМЕР_19 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_20 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 29 вересня 2005 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_21 , рік випуску 2002, шасі (рама) № НОМЕР_22 , колір червоний, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_23 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 липня 2006 року, напівпричіп-цистерна-Е марки SCHWARZMUELLER, реєстраційний номер НОМЕР_24 , рік випуску 1985, шасі (рама) № НОМЕР_25 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_26 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 липня 2006 року, сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_27 , рік випуску 1991, шасі (рама) № НОМЕР_28 , колір синій, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС № НОМЕР_29 , виданого РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 жовтня 2007 року; напівпричіп-цистерна-Е марки BURG модель BR012-27Z, реєстраційний номер НОМЕР_30 , рік випуску 1988, шасі (рама) № НОМЕР_31 , колір синій, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС № НОМЕР_33 , виданого РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 14 серпня 2007 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_34 , рік випуску 1990, шасі (рама) № НОМЕР_35 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС № НОМЕР_36 , виданого РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 14 серпня 2007 року, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості, визначеному шляхом оцінки суб`єктом оціночної діяльності;

4. Звернути стягнення на предмети застави за договором застави від 21 серпня 2009 року № 210809-З/5, а саме на: сідловий тягач-Е марки VOLVO, модель FH 12, 1998 року випуску, шасі ( рама ) № НОМЕР_38 , колір червоний, реєстраційний № НОМЕР_39 , який належить заставодавцю TOB «Транстехносервіс» на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11, виданого РЕВ 1-го МВР ДАІ м. Дніпропетровськ 01 листопада 2006 року, н/причіп - паливоцистерна марки ZREMB, модель ENERCO NC 38, 1991 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_40 , колір сірий, реєстраційний № НОМЕР_41 , який належить заставодавцю TOB «Транстехносервіс» на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12, виданого РЕВ 1-го МВР ДАІ м. Дніпропетровськ 27 грудня 2006 року, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості, визначеному шляхом оцінки суб`єктом оціночної діяльності;

5. Звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 08 лютого 2011 року № 080211-З, а саме на транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 16, реєстраційний номер НОМЕР_42 , рік випуску 1994, VIN НОМЕР_43 , шасі (рама) № НОМЕР_44 , колір червоний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_45 , виданого РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області 18 жовтня 2007 року, який належить TOB «Транстехносервіс», шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості, визначеному шляхом оцінки суб`єктом оціночної діяльності.

Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 21 серпня 2009 року між Банком та ПП «Компанія Приват-Лекс» укладений кредитний договір № 210809-О, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі, на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування в сумі 3 000 000,00 грн під 25 відсотків річних, строком повернення протягом тридцяти календарних днів, але не пізніше 20 листопада 2009 року. У подальшому між сторонами укладалися додаткові договори про зміну кредитного договору, якими збільшено суму ліміту кредитування до 3 620 000,00 грн та кінцевий строк виконання кредитних зобов`язань - 01 вересня 2012 року.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 21 серпня 2009 року був укладений договір іпотеки № 210809-1, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку п`ять земельних ділянок, загальною площею 10,000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Цибульківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області.

21 серпня 2009 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір застави № 210809-З/1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Компанія Приват-Лекс» за кредитним договором № 210809-О від 21 серпня 2009 року надав у заставу: сідловий тягач марки SCANIA P 113 NK; сідловий тягач-Е марки VOLVO FN 1642T; сідловий тягач Е марки VOLVO FН 12; сідловий тягач-Е марки VOLVO FН 12; напівпричіп-цистерну-Е марки SCHWARZMUELLER; сідловий тягач-Е марки VOLVO FН 12; напівпричіп-цистерну-Е марки BURG модель BR012-27Z; сідловий тягач-Е марки VOLVO FН 12.

Серед іншого, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 21 серпня 2009 року між Банком та ТОВ »Транстехсервіс» було укладено договори застави від 21 серпня 2009 року № 210809-З/5 та від 08 лютого 2011 року № 080211-З, згідно з якими ТОВ »Транстехносервіс» надало у заставу банку рухоме майно: сідловий тягач-Е марки VOLVO модель FН 12; напівпричіп-паливоцистерну марки ZREMB; транспортний засіб марки VOLVO.

У зв`язку з неналежним виконанням ПП «Компанія Приват-Лекс» умов кредитного договору у нього утворилась заборгованість.

Стислий виклад заперечень відповідача

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що законодавчо не визначено правова природа обов`язку боржника сплачувати суму боргу з урахуванням індексу інфляції. Банком пропущений строк звернення до суду із позовом, оскільки з 02 лютого 2011 року прострочена заборгованість за кредитом ПП «Компанія Приват-Лекс» взагалі не погашалась, а до суду Банк звернувся у червні 2014 році.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року у задоволені позову ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21 серпня 2009 року № 210809-1, шляхом визнання права власності за Банком на земельні ділянки, відмовлено.

Позов ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 задоволено. Звернено стягнення на предмет застави за договором застави від 21 серпня 2009 року № 210809-З/1, а саме на: сідловий тягач марки SCANIA Р 113 НК , реєстраційний номер НОМЕР_12 , рік випуску 1993, шасі (рама) № НОМЕР_13 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_14 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 07 вересня 2002 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 1642Т, реєстраційний номер НОМЕР_15 , рік випуску 1996, шасі (рама) № НОМЕР_16 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_17 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 13 квітня 2005 року;. сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_18 , рік випуску 1999, шасі (рама) № НОМЕР_19 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_20 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 29 вересня 2005 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH12, реєстраційний номер НОМЕР_21 , рік випуску 2002, шасі (рама) № НОМЕР_22 , колір червоний, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_23 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 липня 2006 року; напівпричіп-цистерну-Е марки SCHWARZMUELLER, реєстраційний номер НОМЕР_24 , рік випуску 1985, шасі (рама) № НОМЕР_25 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_26 , виданого МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 липня 2006 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_27 , рік випуску 1991, шасі (рама) № НОМЕР_28 , колір синій, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС № НОМЕР_29 , виданого РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 18 жовтня 2007 року; напівпричіп-цистерна-Е марки BURG модель BR012-27Z, реєстраційний номер НОМЕР_30 , рік випуску 1988, шасі (рама) № НОМЕР_31 , колір синій, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_46 , виданого РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 14 серпня 2007 року; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_34 , рік випуску 1990, шасі (рама) № НОМЕР_35 , колір білий, який належить заставодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС № НОМЕР_36 , виданого РЕВ 1-го MB ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській обл. 14 серпня 2007 року, шляхом продажу такого майна з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, із встановленням початкової ціни реалізації предметів застави в розмірі вартості, визначеного шляхом оцінки суб`єктом оціночної діяльності з метою погашення заборгованості ПП «Компанія Приват-Лекс» перед Банком за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт від 21 серпня 2009 року № 210809-O, яка станом на 05 травня 2014 року складає 6 336 321, 47 грн, в тому числі: заборгованість за наданим кредитом 3 619 929, 45 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 2 458 582, 07 грн; заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом 87 673, 27 грн; інфляційна заборгованість за кредитом 170 136, 68 грн.

Провадження у цивільній справі в частині позову Банку до ТОВ «Транстехносервіс» про звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 21 серпня 2009 року № 210809-З/5 закрито.

Провадження у цивільній справі в частині позову Банку до ПП «Компанія Приват-Лекс» на підставі пункту першого частини першої статті 205 ЦПК України як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства через відсутність позовних вимог до особи, яка бере участь у справі як відповідач закрито. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що вимоги банку до ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо застосування позовної давності, то суд першої інстанції зазначив, що ПП «Компанія Приват-Лекс» вчинило дії щодо часткового погашення заборгованості 15 жовтня 2013 року, сплативши на погашення кредиту 100 000, 00 грн, що свідчить про переривання позовної давності, а до суду з позовом банк звернувся у червні 2014 року, тобто загальний строк звернення до суду не пропущений.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Кредит Дніпро» відхилено. Заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду обґрунтовувалось тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк на звернення до суду з позовом Банком не пропущений, оскільки судом встановлено факт часткового погашення ПП «Компанія Приват-Лекс» заборгованості у 2013 році, а саме 15 жовтня 2013 року, що переривало позовну давність. Доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк Кредит Дніпро» щодо відмови судом першої інстанції у позові в частині вимог банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельні ділянки, суд апеляційної інстанції відхилив, посилаючись на пункт 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до якого до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє - є недійсними з моменту їх укладання (посвідчення).

Апеляційний суд зробив висновок, що, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та, давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій ОСОБА_1 у січні 2018 року до Верховного Суду, заявник просив скасувати заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року в частині задоволення вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник зазначає, що строк виконання зобов`язань за кредитним договором настав 01 вересня 2012 року, оскільки ПП «Компанія Приват-Лекс» припинило виконання своїх обов`язків перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з 02 вересня 2010 року, при цьому, до суду позов подано лише у 2014 році. Заявник вважає, що посилання судами першої та апеляційної інстанцій на факт часткового погашення ПП «Компанія Приват-Лекс» кредитної заборгованості у 2013 році є лише припущенням, оскільки банком не надано судам відповідних доказів про переривання позовної давності.

17 травня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому Банк просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. У відзиві зазначено, що

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду у межах трирічного строку позовної давності, оскільки кредитним договором строк погашення усього грошового зобов`язання настав 01 вересня 2014 року. Посилання ОСОБА_1 , що відлік позовної даності починається з моменту невиконання зобов`язання, є невірним тлумаченням норм права.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року), відповідно до яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вислухав суддю-доповідача, перевірив доводи касаційної скарги та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробив висновок, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам законності та обґрунтованості, визначеним статтею 213 ЦПК України 2004 року, а отже касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 серпня 2009 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ПП «Компанія Приват-Лекс» був укладений договір про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 210809-О, відповідно до якого Банк надає позичальнику кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування в сумі 3 000 000,00 грн.

За пунктами 1.3, 1.4, 4.1 кредитного договору плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в залежності від строку погашення одержаного кредиту або його частки і складає 25 відсотків річних. У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом або часткою кредиту в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється в розмірі 30 відсотків річних. Позичальник зобов`язується повернути кредити протягом 30 календарних днів, але не пізніше 20 листопада 2009 року, та сплатити відсотки і комісії за цим договором відповідно до встановлених строків, для чого забезпечити на своєму рахунку наявність необхідних коштів для погашення заборгованості.

Судами встановлено, що у подальшому між сторонами укладалися додаткові договори про зміну кредитного договору, згідно з якими збільшено суму ліміту кредитування та кінцевий строк виконання кредитних зобов`язань.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 01 вересня 2009 року № 010911 про зміну кредитного договору № 210809-О від 21 серпня 2009 року, Банк на умовах цього договору відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 3 620 000, 00 грн, у разі погашення тіла кредиту на суму 358 000, 00 грн, загальна сума ліміту встановлюється в розмірі 3 262 000, 00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредити не пізніше 01 вересня 2012 року та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, передбачених цим договором.

21 серпня 2009 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір застави № 210809-З/1, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Компанія Приват-Лекс» за кредитним договором № 210809-О від 21 серпня 2009 року ОСОБА_3 надав у заставу: сідловий тягач марки SCANIA Р 113 НК , реєстраційний номер НОМЕР_12 , рік випуску 1993, шасі (рама) № НОМЕР_13 ; сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 1642Т, реєстраційний номер НОМЕР_15 , рік випуску 1996, шасі (рама) № НОМЕР_16 , сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_18 , рік випуску 1999, шасі (рама) № НОМЕР_19 , сідловий тягач-Е марки VOLVO FH12, реєстраційний номер НОМЕР_21 , рік випуску 2002, шасі (рама) № НОМЕР_22 , напівпричіп-цистерна-Е марки SCHWARZMUELLER, реєстраційний номер НОМЕР_24 , рік випуску 1985, шасі (рама) № НОМЕР_25 , сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_27 , рік випуску 1991, шасі (рама) № НОМЕР_28 , напівпричіп-цистерна-Е марки BURG

модель BR012-27Z, реєстраційний номер НОМЕР_30 , рік випуску 1988, шасі (рама) № НОМЕР_31 , сідловий тягач-Е марки VOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_34 , рік випуску 1990, шасі (рама) № НОМЕР_35 .

Відповідно до пунктів 1.3. та 7.1 договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 210809-О плата за користування одержаними кредитними ресурсами встановлюється в залежності від строку погашення одержаного кредиту або його частки і складає: строк повернення кредитних ресурсів, днів від 01 до 30 включно, відсоткова ставка річних 25 %. Нарахування та сплата відсотків за користування кредитними ресурсами здійснюються щотижня протягом тижня, наступного за звітнім тижнем та одночасно з остаточним погашенням заборгованості по кредиту, шляхом автоматичного перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на рахунок нарахованих відсотків № 2607-1-30396001.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі щодо предмета іпотеки

В оцінці доводів касаційної скарги, законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень Верховний Суд керується положеннями ЦК України, змістом умов договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафту та додатковими договорами.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ПП «Компанія Приват-Лекс» на погашення кредиту сплатило 15 жовтня 2013 року кошти у розмірі 100 000, 00 грн. Зазначене встановлено судами на підставі їх оцінки досліджених у справі доказів. Дійшовши висновку про сплату ПП «Компанія Приват-Лекс» 15 жовтня 2013 року 100 000, 00 грн на погашення кредиту, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність факту переривання позовної давності.

При цьому відповідно до пунктів 1.3 та 7.1 кредитного договору виключно зобов`язання зі сплати процентів мало періодичний (щомісячний) характер. Зобов`язання зі сплати основної суми кредиту відповідно до умов договору пов`язувалось із закінченням строку дії договору і не передбачало сплату періодичних платежів.

Відповідно до пункту 1 договору № 010911 про зміну кредитного договору № 210809-О від 21 серпня 2009 року позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше 01 вересня 2012 року.

Наведене свідчить, що саме 02 вересня 2012 року у позичальника виник обов`язок зі сплати суми кредиту у повному обсязі, а отже, з цієї дати почався перебіг позовної давності до вимог про повернення кредиту в цілому.

За правилом статті 266 ЦК України вимога до заставодателя є додатковою, зобов`язання є акцесорним, а відповідно в разі, якщо не сплинула позовна давність до основної вимоги, не сплинула й позовна давність й до додаткової вимоги, зокрема, й до заставодателя.

Таким чином, питання про застосування позовної давності, її переривання у спорі судами вирішено після належного з`ясування обставин справи, якими зумовлено перебіг строків давності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Враховуючи, що між сторонами справи існує спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та застави саме з підстав невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, строк закінчення дії якого настав 02 вересня 2012 року, а також беручи до уваги, що у справі, що переглядається, заявник не довів пропуску Банком позовної давності на момент звернення із позовом до суду та припинення виконання ПП «Компанія Приват-Лекс» кредитних зобов`язань, саме з вересня 2010 року, висновки судів щодо відхилення таких доводів заявника є законними та обґрунтованими.

Верховний Суд врахував, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд, застосувавши правило частини третьої статті 401 ЦПК України, вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на вирішення спору та відповідний правовий результат не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 рок та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко