Справа № 450/2977/18 Провадження № 2/450/430/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 22000,00 на відшкодування матеріальної шкоди, та 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07.2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень. Даним кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальної шкоди на суму 22000,00 грн. Відповідачка 28.03.2018 року таємно викрала грошові кошти в сумі 11000,00 гривень та ювелірні вироби на загальну суму 11000,00 гривень. Відповідач не повернула їй кошти. Крім того, неправомірними діями відповідача їй також завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни в її житті: негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна, погіршення стану її здоров'я. Вона пережила емоційний стрес. Внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяла їй моральну шкоду, яку оцінює в 3000,00 грн.

Ухвалою від 18.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивача у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.07.2018 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. Вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 28.03.2018 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку по вул. М. Кураха, 55, у с. Сердиця Пустомитівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом використання підручних інструментів відкрила замок та проникла в кімнату своєї матері ОСОБА_1, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 11000,00 гривень та ювелірні вироби, а саме срібний ланцюжок з хрестиком з чорними камінцями вартістю 1500,00 гривень, срібний ланцюжок з хрестиком та срібним медальйоном Матері ОСОБА_3 вартістю 2000,00 гривень, золоту печатку вартістю 6000,00 гривень, перстень із білого та жовтого золота з білими камінцями вартістю 800,00 гривень, кульчики із білого та жовтого золота вартістю 700,00 гривень, чим завдано матеріальної шкоди на загальну суму 22000,00 грн. Цивільного позову у кримінальному провадженні заявлено не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ч. 7 ст. 128 КПК України та ч. 3 ст. 386 ЦК України позивач має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, в тому числі шляхом звернення з позовом у кримінальній справі.

Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 8 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як встановлено судом позивачу злочином було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 22000,00 грн., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз'яснено, що суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов'язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз'яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Як зазначила позивач у позовній заяві, внаслідок вчиненого злочину, вона пережила тривогу, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22000,00 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 704,80 гривень судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код ЄДОПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КВ 949529, виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 14.06.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Мусієвський В.Є.