Ухвала

Іменем України

01 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 766/14623/16-ц

провадження № 61-2474ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду із позовними вимогами, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 червня 2008 року № 01316/RX, яка станом на 16 березня 2017 року становить

1 656 601,43 грн, а саме: заборгованість по сплаті тіла кредиту ?

1 295 087,51 грн, заборгованість по сплаті відсотків ? 263 943,71 грн, заборгованість по пені ? 91 866,87 грн, штраф ? 5 703,34 грн та про відшкодування судових витрат.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року позовні вимоги ПАТ «МТБ Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованість в розмірі 1 656 601,43 грн, яка складається з заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 1 295 087,51 грн, заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 263 943,71 грн, заборгованість по пені в розмірі 91 866,87 грн, заборгованість по штрафу в розмірі 5 703,34 грн. за кредитним договором від 09 червня 2008 року № 01316/RX.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «МТБ Банк» судові витрати в розмірі по 2 585,72 грн з кожного.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року поновлено ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

24 січня 2019 року ОСОБА_4 звернувся через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в частині визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно визначено розмір судового збору за подання апеляційної скарги, неправильно застосовано норми Закону України «Про судовий збір», тому ухвала Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в частині визнання неподаною та повернення апеляційної скарги є необґрунтованою та незаконною.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що 29 жовтня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв'язку із ненаданням скаржником доказів отримання копії рішення суду у зазначену ним дату та сплатою судового збору не в повному розмірі (недоплата становить

29 516,33 грн) з наданням строку для усунення наведених недоліків протягом десяти днів з дня вручення відповідної ухвали, а також роз'яснено передбачені статтею 185 ЦПК України наслідки невиконання зазначених вимог.

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 656 601,43 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції, з урахуванням уточнених позовних вимог) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду апеляційної інстанції) за подання до суду апеляційної скарги справляється судовий збір у розмір 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що позивачем визначена ціна позову 1 656 601,43 грн, яка є оспорюваною відповідачем сумою, при поданні апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 37 273,53 грн ((1 656 601,43 грн х 1,5 %) х

150 %).

Суд апеляційної інстанції правильно розрахував розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду, та правильно вказав, що ОСОБА_4 слід було доплатити 29 516,33 грн судового збору (з урахуванням уже сплаченого ОСОБА_4 судового збору у розмірі 7 757,20 грн).

Підстави вважати, що апеляційний суд при розрахунку розміру судового збору допустив порушення норм Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України, відсутні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали Херсонського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року ОСОБА_4 отримав особисто під розписку 29 листопада 2018 року, проте в установлений судом строк вимоги суду не виконав, відповідних документів у підтвердження наведених ним обставин щодо дати отримання копії рішення суду та документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 29 516,33 грн апеляційному суду не надав.

Відповідно до положень статей 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_4 не усунено недоліки апеляційної скарги щодо доплати суми судового збору, дійшов обґрунтованого висновку про застосування положень статтей 185, 357 ЦПК України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська