Справа №519/268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10.10.19 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.Д.

за участю: представника відповідача - Нікітіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 5350,50 грн. та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 відповідно до укладеного договору №б/н від 10.03.2007 отримав кредит у розмірі 4860 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На підставі загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 відбулась зміна найменування позивача на ПАТ КБ «Приватбанк». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 28.01.204 була направлена претензія кредитора до Южненської міської державної нотаріальної контори. 04.03.2014 була отримана відповідь, з якої вбачалось, що спадкоємцем померлого є відповідач. 21.09.2017 до відповідача було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позивальника за кредитним договором №б/н від 10.03.2007 становить 5350 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.05.2018 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження, без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

29.05.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Приблизно 08-09.10.2009 відповідачем було письмово повідомлено відділення КБ «ПриватБанк» в м. Южне про смерть сина (боржника) ОСОБА_2 з наданням копії свідоцтва про смерть. Докази такого повідомлення не збереглись через тривалий строк. Позивач не вклався в строки, встановлені приписами ст.1281 ЦК України навіть враховуючи отримання ним 04.03.2014 відповіді Южненської міської державної нотаріальної контори про наявність спадкоємця померлого ОСОБА_2 , в зв`язку з чим просить суд застосувати до позовних вимог позовну давність.

15.06.2018 та 19.07.2018 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої він зазначає, що позивачем не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог, оскільки відповідач не повідомив Банк про смерть Позичальника - ОСОБА_2 . Позивачу стало відомо про смерть позичальника лише 04.03.2014 після отримання відповіді Южненської міської державної нотаріальної контори. Згідно даного договору ОСОБА_2 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 . Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

08.08.2018 суду від представника відповідача - ОСОБА_3. надійшли заперечення на відповідь, згідно яких, відповідно до кредитного договору ОСОБА_2 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 . Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши і погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. З огляду на викладену банком інформацію вимоги кредитора не підтверджуються взагалі, оскільки: позивачем не додано до матеріалів позову Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів, що складають між Банком і Позичальником договір про надання банківських послуг. Відповідно на даний час суд позбавлений можливості бачити умови договору, які були прийняті позичальником ОСОБА_2 10.03.2007. Позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.03.2007 ОСОБА_2 (далі - Позичальник) отримав кредит у розмірі 4860,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Проте, надаючи Виписку за період з 10.03.2007 по 14.06.2018 вбачається, що лише з 12.03.2007 кредитний ліміт було встановлено в розмірі 0,00 грн. Кредитний ліміт в розмірі 4860,00 грн було встановлено лише 23.11.2007, тобто через 8 місяців і 13 днів. Це вказує на те, що банк не надав у вказані строки такого кредиту та не виконав свої зобов`язання перед позичальником. Таким чином у банку відсутні документи, які підтверджують факт отримання клієнтом кредиту у вказаному розмірі та заборгованість по якому він просить стягнути. Як зазначає позивач, згідно даного договору ОСОБА_2 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 . Строк дії даної картки 01.09 - тобто січень 2009 року. Разом з тим, позивач зазначає, що Клієнт використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку картки. Тобто вихід за межі строку дії картки виключає будь-які дії з даною карткою та кредитом взагалі. Доказів надання іншої картки позичальнику суду не надано. У відповіді на Відзив, так як і в позовній заяві, позивач повідомляє, що йому стало відомо про смерть позичальника лише 04.03.2014 після отримання відповіді Южненської міської державної нотаріальної контори; відповідач не повідомив Банк про смерть Позичальника - ОСОБА_2 , але ж відповідачем найближчим часом після смерті позичальника ОСОБА_2 з наданням копії свідоцтва про його смерть та написанням відповідної заяви у жовтні 2009 році було повідомлено банк про дану подію. Навіть зважаючи на те, що Банк отримав інформацію від Южненської міської державної нотаріальної контори 04.03.2014, в межах наданих законом строків дана вимога мала була б бути пред`явлена до спадкоємців не пізніше 04.09.2014. Таким чином банк не скористався наданим йому законом правом та пропустив спеціально встановлені законом для цього строки, що позбавляє його права такої вимоги. Заява про застосування строку позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства (рішення Верховного суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-2667цс16). Як вбачається з наданої позивачем Виписки по рахунку останні операції по кредиту проводились спадкоємцями позичальника 15.01.2010 за участі банку, оскільки дві операції датовані 15.01.2010 мають назву «СОГЛАСНО С/3 НОМЕР_2 . КРЕДИТНАЯ ЧАСТЬ Р2Р ПЕРЕВОДА» на суми 750,00 СК. 750.01СК, про що свідчить зниження залишку після операції на відповідні суми. Вчинення таких дій самим позичальником виключається, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дати смерті операції з погашення заборгованості мають назву «НАДХОДЖЕННЯ ГОТІВКИ ЗА ПЛАТІЖНИМИ КАТКАМИ НОМЕР_1 КРЕДИТНАЯ ЧАСТЬ Р2Р ПЕРЕВОДА» та вказують на те, що позичальник самостійно, знаючи пін-код своєї картки міг погашати заборгованість. Таким чином, навіть з огляду на загальні норми права щодо застосування строків позовної давності вимоги позичальника не можуть бути задоволені з огляду на пропущені строки загальної позовної давності. Інформація про погодження між банком і позичальником інших строків позовної давності і відсутня. Разом з тим, звертають увагу на неналежне виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків. Судом надано право позивачу протягом 15-денного строку з моменту отримання відповіді на відзив надати з моменту отримання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з даних офіційного сайту Укрпошти позивачем отримано відзив на позовну заяву 08.06.2018. Проте Відповідь на відзив направлено лише 14.07.2018, тобто з простроченням наданих судом строків більш як на три тижні (прінтскріни відомостей сайту Укрпошти додаються). Враховуючи викладене, просить суд прийняти дані заперечення, врахувати наданий Відповідачем 29.05.2018 Відзив на позов та відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні його вимог до ОСОБА_1 у повному обсязі.

07.09.2018 та 19.09.2018 до суду від представника позивача надійшла відповідь на заперечення, згідно якої в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Згідно виписки по рахунку, наданої Банком, 13.04.2007 Позичальнику було встановлено кредитний ліміт 500 грн., який надалі неодноразово підвищувався. 10.10.2007 з карткового рахунку було знято готівкові кошти за допомогою банкомату в розмірі 206,00 грн., що підтверджує прийняття Позичальником Умов та правил надання банківських послуг та виконання Банком зобов`язань за кредитним договором. Необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднанні в одне ціле - Кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим не обґрунтовані. Картковий рахунок не закривався, а тому Позичальник мав змогу різними йому доступними шляхами здійснювати погашення заборгованості в тому числі і через відділення Банку, а заперечення відповідача являються необґрунтованими та такими, що вводять суд в оману для уникнення відповідальності за зобов`язанням. Відповідач не повідомив Банк про смерть Позичальника - ОСОБА_2 у встановлений законом строк. Позивачем не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог.

Пред`явлення позову до спадкоємців є фактичним пред`явленням кредиторських вимог. Заявления кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 04.02.2014 була направлена претензія кредитора до Южненської міської державної нотаріальної контори. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи. 20.02.2014 Позивачем було отримано відповідь Южненської міської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого ОСОБА_2 , які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є ОСОБА_1 , претензія зареєстрована та долучена до спадкової справи. Тобто вимога про погашення заборгованості була пред`явлена до спадкоємця через нотаріуса, а отже ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого. Згідно виписки по рахунку від 15.01.2010 було здійснено дві транзакції за рахунком Позичальника в розмірі 750,00 грн. та 750,01 грн. відповідно. Дані транзакції є наслідком внутрішнього коректувального перерахунку Банку, а отже, не є погашенням заборгованості, яке свідчить про визнання Позичальником заборгованості, що перериває строки позовної давності. У зв`язку з цим, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які Відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Також необхідно зауважати, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Позичальник знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене просять суд задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 02.11.2018 розгляд справи представника ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача не з`явився, просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення.

В судове засідання відповідач не з`явився повідомлявя належним чином про дату і час судового засідання, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, застосувати строк позовної давності та пояснила, що відповідач особисто письмовою заявою звертався до банку про факт смерті сина, кредитор до нотаріуса після смерті боржника не звертався.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 10.03.2007 був укладений кредитний договір №б/н, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг та тарифів, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 4860 грн. із сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки до 01.2009.

Відповідно до п.6.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

03.10.2009 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть (а.с.13).

28.01.2014 позивачем була направлена претензія кредитора до Южненської міської державної нотаріальної контори (а.с.15).

20.02.2014 позивачем було отримано відповідь Южненської міської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є його батько ОСОБА_1 , який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті його сина (а.с.16 зв.).

12.09.2017 до спадкоємця ОСОБА_1 був направлений лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с.17).

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 5350,50 грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 4851,52 грн.,

- заборгованості по відсоткам - 498,98 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У відповідності до положень статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України.

Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Суд враховує, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Тому суд вважає необхідним відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк» не за спливом строку позовної давності, а за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач 28 січня 2014 року звернувся з претензією кредитора до Южненської міської державної нотаріальної контори, а тому, враховуючи вимоги частини другої статті 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право пред`явити свої вимоги до відповідача, як спадкоємця ОСОБА_2 , закінчився 28 січня 2015 року.

Натомість, з листом-претензією до відповідача позивач звернувся лише 02 лютого 2018 року, з позовом до суду 23 березня 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, передбачений статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою тієї статті позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 08 квітня 2015 року (справа № 6-33цс15).

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову представника ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного судового рішення 18.10.2019 року.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська