Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 459/328/16

провадження № 61-2461св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Червоноградський Народний дім Відділу культури Червоноградської міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Червоноградського Народного дому ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року у складі судді Грабовського В. В., та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року у складі колегії суддів: Копняк С. М., Кабаля І. І., Монастирецького Д. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Червоноградського Народного дому Відділу культури Червоноградської міської ради (далі - Червоноградський народний дім), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Червоноградського Народного дому ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 2005 року працює на посаді прибиральниці Червоноградського Народного дому. Сумлінно виконує покладені на неї посадові обов'язки, зауважень щодо їх виконання вона не мала.

На загальних зборах працівників Червоноградського Народного дому, проведених 13 листопада 2015 року, прийнято рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності на підставі статті 147 КЗпП України.

Наказом директора Червоноградського Народного дому ОСОБА_2 від 13 листопада 2015 року № 77 на підставі протоколу загальних зборів працівників Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року прибиральницю ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та винесено їй догану за недобросовісне виконання своїх посадових обов'язків.

ОСОБА_1 вважає наказ незаконним, оскільки вона не порушувала трудову дисципліну та завжди добросовісно ставилася до виконання своїх посадових обов'язків. Перед оголошенням догани позивачу не було запропоновано надати письмові пояснення. Наказ директора Червоноградського Народного дому ОСОБА_2 від 13 листопада 2015 року № 77 не містить відомостей про те, за яке саме порушення трудової дисципліни її притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оскаржуваний наказ є наслідком неприязних стосунків, які виникли між нею та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у позові.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надала докази відсутності у її діях дисциплінарного проступку чи порушення порядку застосування до неї дисциплінарного стягнення. Відсутність у Червоноградському Народному домі графіка прибирання приміщень не звільняє позивача від виконання покладених на неї посадових обов'язків. Доводи позивача про те, що перед оголошенням догани їй не було запропоновано надати письмові пояснення з приводу вчиненого нею дисциплінарного проступку, спростовуються актом, складеним 11 листопада 2015 року, про її відмову у вчиненні таких дій. Відсутність в оспорюваному наказі відомостей про те, за яке саме порушення трудової дисципліни позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та коли таке порушення мало місце, не може бути підставою для скасування оспорюваного наказу, оскільки у ньому як підставу його застосування зазначено протокол загальних зборів працівників Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року відповідно до пункту 1 порядку денного якого на розгляд було поставлено питання про порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, невиконання нею посадових обов'язків, про що 09 та 10 листопада 2015 року завідуюча костюмерної ОСОБА_4 склала доповідні записки. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з мотивів особистої неприязні до неї директора Червоноградського Народного дому ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наказ директора Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року № 77 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за недобросовісне виконання нею посадових обов'язків є правомірним. Позивач 27 жовтня 2015 року у грубій формі відмовила ОСОБА_4 мити вікна у приміщенні костюмерної, чим порушила норми обслуговування та прибирання, якими передбачено миття вікон у приміщенні два рази на рік. Доводи позивача про наявність конфлікту між нею та завідуючою костюмерної ОСОБА_4 і директором Червоноградського Народного дому ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження. Доводи позивача про те, що перед оголошенням догани їй не було запропоновано надати письмові пояснення, спростовуються складеним 11 листопада 2015 року актом. Крім того, пізніше ОСОБА_1 надала свої письмові пояснення. На загальних зборах працівників Червоноградського Народного дому, які відбулися 13 листопада 2015 року, було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Відсутність у самому наказі відомостей про те, за яке саме порушення трудової дисципліни позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та коли таке порушення мало місце, не може бути підставою для його скасування, оскільки підставою винесення такого наказу зазначено протокол загальних зборів працівників Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року, у якому зазначено, коли і які саме дисциплінарні проступки вчинила ОСОБА_1 Так, як судом першої інстанції встановлено характер спірних правовідносин та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для його скасування та залишив рішення суду попередньої інстанції без змін.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що дисциплінарне стягнення може бути накладене лише за порушення трудової дисципліни, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Її обов'язки як прибиральниці Червоноградського Народного дому викладені у посадовій інструкції, якою передбачена відповідальність прибиральниці лише за якість і своєчасність виконання покладених на неї цією інструкцією посадових обов'язків; дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, інструкції з охорони праці, протипожежної безпеки та виробничої санітарії. В оскаржуваному наказі не йдеться про невиконання чи неналежне виконання нею трудових обов'язків, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а вказано лише про недобросовісне виконання нею своїх посадових обов'язків, що не ідентично поняттям невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов'язків. У наказі відсутні відомості про фактичні обставини та, час, з якими пов'язується порушення нею трудової дисципліни, і чому конкретно полягає таке порушення. Позивач не була підпорядкована завідуючій костюмерної ОСОБА_7, а її безпосереднім керівником був заступник директора з господарської частини. Позивач не мала вільного доступу до приміщень костюмерних, ключі від дверей яких завжди знаходились у ОСОБА_7 Крім того, позивача не повідомляли про графік прибирань у цих приміщеннях. Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності був неіснуючий протокол комісії від 13 листопада 2015 року № 2 та лише згодом в оскаржуваний наказ у порушення норм чинного законодавства внесено зміни та вказано нову підставу - протокол загальних зборів працівників Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року. Саме власник або уповноважений ним орган повинен був забезпечити їй умови для нормального виконання нею своїх трудових обов'язків: прибирання, миття приміщень, які займала завідувач костюмерної ОСОБА_4, яка не допускала ОСОБА_1 до їх прибирання. Графік прибирання цих приміщень був відсутній, а вільного доступу у позивача до них не було. Тобто вина у ситуації, що склалась, лежить саме на адміністрації Червоноградського Народного дому, а не на прибиральниці. Отже, будь-яких порушень трудової дисципліни позивач не вчиняла, тому наказ про застосування до неї дисциплінарного стягнення є незаконним та таким, що винесено з порушенням вимог статтей 147-149 КЗпП України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Червоноградського міського суду Львівської області.

У грудні 2016 року Червоноградський Народний дім подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив оскаржувані ОСОБА_1 судові рішення залишити без змін. Зазначав, що суди першої та апеляційної інстанцій дали належну правову оцінку наданим сторонами доказам, факт порушення позивачем трудової дисципліни доведено та правомірно притягнуто її до дисциплінарної відповідальності. Прибиральниця має право доповісти заступнику директора з господарської частини про всі виявлені нею недоліки у межах своєї компетенції та вносити пропозиції щодо вдосконалення роботи, однак позивач таких дій не вчиняла. Наказ від 13 листопада 2015 року № 77 існує в одній редакції і зміни до нього не вносились. Однак під час виготовлення витягу із цього наказу було допущено описку у причині накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

25 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що починаючи з 2005 року ОСОБА_1 обіймає посаду прибиральниці Червоноградського Народного дому.

Службові приміщення Червоноградського Народного дому Відділу культури Червоноградської міської ради мають загальну площу 4 429,5 кв. м та розбиті на шість дільниць для прибирання: № 1 площею 747,2 кв. м, № 2 площею 739,4 кв. м, № 3 площею 732,1 кв. м, № 4 площею 735,6 кв. м,; № 5 площею 745,1 кв. м, № 6 площею 730,1 кв. м (а. с. 59).

За прибиральницею Червоноградського Народного дому ОСОБА_1 було закріплено прибирання дільниці № 4 та загальними зборами технічного персоналу Червоноградського народного дому, які відбулись 21 вересня 2015 року, у зв'язку із виникненням конфліктів між прибиральницею та керівниками колективів прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 на дільницю № 5.

Відповідно до посадової інструкції № 16, затвердженої директором Червоноградського Народного дому 01 вересня 2014 року, прибиральниці Червоноградського народного дому приймаються на роботу і звільняється від виконуваної роботи наказом директора та безпосередньо підпорядковуються заступнику директора з господарської частини. Прибиральниця зобов'язана, зокрема, здійснювати прибирання службових приміщень, сходів і коридорів на закріпленій за нею території; витирати пил з меблів, килимових доріжок і покриття, підмітати та мити підлогу вручну або із застосуванням електроприладів, мити стіни, сходові поручні, вікна; утеплювати вікна та двері, готувати приміщення до зими. Прибиральниця відповідає за якість і своєчасність виконання покладених на неї цією посадовою інструкцією обов'язків; дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та інструкцій з охорони праці, протипожежної безпеки та виробничої санітарії (а. с. 47).

18 вересня 2015 року відбулось засідання комісії з трудових спорів Червоноградського Народного дому, на якому розглядались заяви режисера драмтеатру імені Лесі Українки ОСОБА_9 та завідуючої костюмерною і керівника гуртка «Крою та шиття» ОСОБА_4 від 14 та 15 вересня 2015 року відповідно, у яких вони повідомляли про некоректну поведінку прибиральниці. Запропоновано ОСОБА_1 офіційно вибачитися перед ОСОБА_4 і ОСОБА_9 та прийнято рішення винести порушені питання на загальні збори працівників Червоноградського Народного дому.

09, 10 листопада 2015 року костюмер ОСОБА_4 склала дві доповідні записки на ім'я директора Червоноградського Народного дому ОСОБА_2 про те, що прибиральниця ОСОБА_1 з 27 жовтня 2015 року відмовилася мити вікна у приміщенні костюмерної, мотивуючи це тим, що вона мила вікна на іншій дільниці. 04 та 06 листопада ОСОБА_1 взагалі не прибирала приміщення костюмерної. На зауваження ОСОБА_4 ОСОБА_1 реагувала у грубій формі. На прохання ОСОБА_4 10 листопада 2015 року прибрати приміщення костюмерної ОСОБА_1 відмовилась, не надавши жодних пояснень (а. с. 43, 44).

11 листопада 2015 року заступником директора з господарських питань Коваленко І. В., заступником директора Коваленко В. В. та головним бухгалтером Микитюк С. В. складено акт про відмову прибиральниці Червоноградського Народного дому ОСОБА_1 надавати письмові пояснення щодо невиконання нею посадових обов'язків з прибирання закріплених за нею приміщень дільниці та грубого висловлення такої відмови завідуючій костюмерною ОСОБА_4 (а. с. 39).

Згідно із заявою прибиральниці Червоноградського Народного дому ОСОБА_1 від 11 листопада 2015 року, адресованою директору Червоноградського Народного дому ОСОБА_2, позивач просила вжити заходи щодо неправомірної поведінки завідуючої костюмерною ОСОБА_4, яка має постійні безпідставні претензії та заважає виконувати покладені на неї посадові обов'язки (а. с. 45 - 46).

На загальних зборах працівників Червоноградського Народного дому, проведених 13 листопада 2015 року, вирішувалось питання про порушення трудової дисципліни, субординацію з керівниками колективів, невиконання своїх посадових обов'язків згідно з посадовою інструкцією прибиральниці, прийнято рішення про те, що ОСОБА_1 підлягає дисциплінарній відповідальності у вигляді догани на підставі статті 147 КЗпП України (а. с. 38).

Згідно із наказом директора Червоноградського Народного дому ОСОБА_2 від 13 листопада 2015 року № 77 прибиральниці ОСОБА_1 відповідно до статті 147 КЗпП України винесено догану за недобросовісне виконання нею посадових обов'язків (а. с. 35).

13 листопада 2015 року складено акт про те, що прибиральниця Червоноградського Народного дому ОСОБА_1 ознайомлена з наказом від 13 листопада 2015 року № 77 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, однак підпис про ознайомлення вона ставити відмовилась (а. с. 55).

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим саме на роботодавця покладається обов'язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов'язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, та обгрунтовано виходив із того, що позивач без поважних причин, з її вини, допустила неналежне виконання своїх посадових обов'язків, визначених у протоколі загальних зборів працівників Червоноградського Народного дому від 13 листопада 2015 року. При цьому відповідач дотримався вимог статті 149 КЗпП України та запропонував позивачу надати письмові пояснення щодо порушення нею трудової дисципліни, однак вона від дачі таких пояснень відмовилась.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно із статтею 410 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є безпідставними не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, а тому та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В.Черняк