Справа № 697/1930/18
Провадження № 2/697/40/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Канева в особі виконавчого комітету Канівської міської ради, третя особа: Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 громади м Канева в особі виконавчого комітету Канівської міської ради, третя особа: Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що він народився 11.04.1958 року у м. Каневі. В актовому записі про народження зазначено матірю ОСОБА_4. У графі батько зазначено прочерк. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом 1957-1958 років підтримувала близькі стосунки, які мали ознаки подружжя, з ОСОБА_5. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали ІНФОРМАЦІЯ_2 (в даний час вул. Чупилки) в м. Каневі. У 1958 році у них народився син ОСОБА_1 У 2011 році ОСОБА_5 помер. За життя ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_1 сином та підтримував з ним батьківські стосунки. В даний час позивач відчуває потребу у тому, щоб встановити офіційно факт батьківства його батька, а тому змушений звернутися до суду.

Просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер у 2011 році, відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: змінити запис про батька, зазначивши батьком ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 громади м. Канева в особі виконавчого комітету Канівської міської ради в судове засідання не зявилася, направила до суду телефонограму про розгляд справи без участі їх представника, рішення прийняти на розсуд суду.

Представник третьої особи Канівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявилася, направила до суду телефонограму про розгляд справи без участі їх представника, щодо винесення рішення в рамках чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в м. Канів, Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР № 138112 (а.с.10). Його матір'ю записано ОСОБА_4, а в графі батько записано лише ім'я «Петро».

Відповідно до актового запису про смерть № 551 від 01.03.2011, складеного Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер 26.02.2011 року у віці 80 років (а.с.57).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 протягом 1957-1958 років підтримували близькі стосунки, проживали у ІНФОРМАЦІЯ_6 (в даний час вул. Чупилки). У 1958 році у них народися син ОСОБА_1 Протягом життя ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_1 сином та підтримував з ним батьківські стосунки. На підтвердження сказаного в матеріалах справи знаходиться акт, який було засвідчено даними особами (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, передбаченим у ч.1 ст. 58 Конституції України, правовідносини регулюються нормами права, які діяли на час їх виникнення.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України. Оскільки він не має зворотної сили до правовідносин, що виникли, судом застосовуються положення діючого на той час законодавства.

Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами.

Станом на 1958 рік порядок реєстрації народження регулювався Кодексом законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30 травня 1926 року, в редакції Указу Президії ВР УРСР від 15 вересня 1945 року.

Відповідно до ст. 3 Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім'ю, у тому разі коли дитина народилась до 1 жовтня 1968 року, її ймовірний батько помер і батьківство не було оформлене у добровільному порядку, факт визнання батьківства може бути встановлений у судовому порядку.

Виходячи з роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України, суд може встановити факт визнання батьківства за наявності таких підстав як: дитина була народжена, а не зачата до 1 жовтня 1968 року; припускаємий батько дитини помер; дитина знаходилась на утриманні померлого; померлий визнавав себе батьком дитини.

Згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Адже відповідно до ст. 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР судове встановлення батьківства могло мати місце лише відносно дітей, що народилися після 1 жовтня 1968 року.

До цього часу, інститутом права взагалі не було передбачене судове встановлення батьківства. Так, у ст. 32-1 Кодексу законів про сім'ю, опіку та актів цивільного стану Української РСР (у редакції Указу Президії Верховної Ради УРСР від 15 червня 1945 року) було визначено, що мати дитини, яка народилася від особи, з якою вона не перебувала у шлюбі, не має права звертатися до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів з вказаної особи на утримання дитини.

Разом з тим не заборонялось добровільне встановлення батьківства, як відносно дітей народжених до 1 жовтня 1968 року, так і після.

Названим Указом зворотна дія закону була передбачена лише в одному випадку, жінка мала право звернутись до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства, якщо це визнання мало місце саме до 1 жовтня 1968 року.

Крім того, як встановлено в судовому засідання ОСОБА_5 протягом всього життя визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1, що підтверджено показами свідків.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При встановленні батьківства суд приймає до уваги наступні обставини (умови): спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини та відповідачем до народження дитини; спільне виховання та утримання ними дитини; докази, що з достовірністю підтвердження визнання батьком свого батьківства.

Спільне виховання батьками дитини може виявитися у спільній турботі про дитину, про її стан здоров'я та навчання. При цьому необов'язково, щоб батьки проживали разом та вели спільне господарство.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьком позивача є ОСОБА_5, що підтверджується дослідженими матеріалами справи та показами свідків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про встановлення факту батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 громади м. Канева в особі виконавчого комітету Канівської міської ради, третя особа: Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту батьківства задовільнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 26.02.2011 року, відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: змінити запис про батька, зазначивши батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2019.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/1930/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_9