Справа № 147/1233/17
Провадження № 22-ц/801/1580/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуСправа № 147/1233/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участі секретаря судових засідань Кирилюк Л.М., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного прова-дження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства

«Продовольча компанія «Поділля» про стягнення збитків за само-

вільне використання земельної ділянки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року, ухвалене у примі-щенні суду у смт. Тростянець за головування судді Дудікова А.В., повний текст якого складений 06 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася у Тростянецький районний суд Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» ( далі - ПрАТ «ПК «Поділля» ) про стягнен-ня збитків за самовільне використання земельної ділянки. Позов мотивований тим, що позивачка є власницею земельної ділянки площею 1,8915 га на терито-рії Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області з ці-льовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського вироб-ництва. З 2014 року по 2017 рік відповідач самовільно використовував вказану земельну ділянку, спричинивши ОСОБА_1 збитки у попередньо визначено-му нею розмірі 100 000,00 гривень. Позивачка просила суд її вимоги задоволи-ти, стягнути з відповідача на її користь вказану нею суму збитків ( а. с. 1-2 ).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «ПК «Поділля» про стягнення збитків за самовільне використання земельної ділянки відмовлено ( а. с. 98 - 100 ).

Не погоджуючись з ухваленим 27 травня 2019 року рішенням суду першої інстанції, позивачка ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, про-сить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення по-зову у повному обсязі. Скаржниця вважає оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, посилається на не з'я-сування судом обставин, що мають істотне значення для справи ( а. с. 108 ).

11 липня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеля-ційну скаргу ОСОБА_2 представника ПрАТ «ПК «Поділля» адвоката Бартка О.І., де зазначається про наявність у провадженні того ж суду першої інстанції цивільної справи № 147/1234/17 за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Агрофірма «Кряж-Агро-1» про стягнення збитків за самовільне використання земельної ді-лянки. Це свідчить про взаємовиключне твердження позивачки з приводу вико-ристання її земельної ділянки одночасно двома товариствами. Доводи скарж-ниці щодо правонаступництва ПрАТ «ПК «Поділля» прав та обов`язків СТОВ «Агрофірми «Кряж-Агро-1» не відповідають дійсності. Додана до позовної зая-ви копія договору про оренду землі, укладеного в минулому ОСОБА_2 із СТОВ «Агрофірма «Кряж-Агро-1» жодного відношення до ПрАТ «ПК «Поділ-ля» не має, що свідчить про відсутність будь-якого відношення останнього до питання позивачки. Жодних доказів обробітку відповідачем земельної ділянки скаржниці суду не надано, тому представник ПрАТ «ПК «Поділля» адвокат Бартко О.І. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін ( а. с. 116 ).

Справа призначалася до розгляду тричі: на 07, 14, 28 серпня 2019 року через неявку в судове засідання позивачки, її представників адвокатів Дудіна Л.В. та Страшка О.В. У судове засідання 28 серпня 2019 року не з`явився жодний учас-ник справи, хоча про день, час, місце розгляду справи усі повідомлені завчасно, належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, додані до матеріалів справи, та розписка представника відповідача. Адвокат ОСОБА_1 - Страшко О.В. 27 серпня 2019 року надіслав суду апеляційної інстанції повідомлення про неможливість прибути в судове засідання 28 серпня 2019 року, оскільки перебуватиме у від-рядженні за межами Вінницької області. Доказів поважності неявки в суд адво-катом не представлено, як і повідомлень про причини неявки в попередні судові засідання. Представник відповідача до ПрАТ «ПК «Поділля» адвокат Бартко О.І. в дане судове засідання не з`явився з невідомих причин. Керуючись норма-ми статті 372 ЦПК України, враховуючи вимоги частини першої статті 371 цьо-го Кодексу, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути справу по суті апеляційного оскарження у відсутності її учасників.

Позивачка ОСОБА_1 поштовим відправленням подала суду клопотання про виклик в суд апеляційної інстанції свідків ( а. с. 161 ). Розглянувши дане клопотання, колегія суддів ухвалила залишити його без розгляду на підставі норм частини другої статті 222, статей 356, 367 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в ме-жах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учас-ник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрун-тованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляцій-ної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ОСОБА_1 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 28 липня 2006 року на підставі розпоря-дження Тростянецької районної державної адміністрації від 13 березня 2006 ро-ку № 78 ( а. с. 8 ), є власницею земельної ділянки площею 1,8915 га на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області з цільо-вим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 . Згідно інформації Цибулівської сільської ради, викладеної у листі від 17 серпня 2017 року № 126, на території сільської ради орендарем земельних ділянок ( паїв ) являється ПрАТ «ПК «По-ділля» та СТОВ Агрофірма «Кряж-Агро-1». 14 січня 2002 року ОСОБА_1 та СТОВ Агрофірма «Кряж-Агро-1» укладали договір оренди належної позивачці земельної ділянки строком на п'ять років. Керуючись нормами статей 211, 212, 152, 156 Земельного кодексу України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 Цивіль-ного кодексу України, ураховуючи роз'яснення пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосу-вання судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд першої інстанції визнав позов ОСОБА_1 та факт порушення відповідачем її майнових прав недоведеними належними, допустимими доказами. Не знайшла свого підтвердження та позиція позивачки, що ПрАТ «ПК «Поділля» у період з 2014 по 2017 роки самовільним використанням належної ОСОБА_1 земель-ної ділянки спричив їй збитки на суму 100 тисяч гривень, розрахунок якої грун-тується виключно на припущенні. Договір оренди земельної ділянки між сторо-нами у справі узагалі ніколи не укладався, у відділі Тростянецького району Го-ловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області будь-яка інформація щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 відсутня ( лист від 18 серпня 2017 року № 29-180-0.36/117-17 ).

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного су-ду повністю погоджується, оскільки вони є вірними, об'єктивними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що їх регулюють, не пору-шив вимог процесуального законодавства.

Оскаржуючи судове рішення від 27 травня 2019 року, ОСОБА_1 стверд-жує, що правонаступником СТОВ «Агро-фірми «Кряж-Агро-1» є ПрАТ «ПК «Поділля», а укладений нею у 2002 році зі СТОВ «Агро-фірма «Кряж-Агро-1» договір оренди належної їй земельної ділянки після п'ятирічного терміну, на який він укладався, пролонговувався автоматично, оскільки жодна його сторона не заявляла вимог про його припинення. Сума завданих збитків визначена скаржницею з посиланням на представника ПрАТ «ПК «Поділля».

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, вони не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішен-ні.

Таким чином слід погодитися з висновками суду першої інстанції щодо не-обгрунтованості, недоведеності позивачкою порушення її прав саме відповіда-чем.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод, яка відповідно до норм частини першої статті 9 Конституції Укра-їни ратифікована Законом від 07 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого прото-колу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 Конвенції» і є частиною національного зако-нодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведен-ня може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практи-кою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чи-ном зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлума-чити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року ).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав визнати оскаржу-ване рішення суду ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуаль-ного права, які призвели до неправильного вирішення справи. Оскаржуване су-дове рішення є законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу позивачки слід залишити без задоволення, а оскаржуване нею рішення суду без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 372, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приват-ного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про стягнення збитків за самовільне використання земельної ділянки залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник