Справа № 456/3048/19
Провадження № 2/456/1260/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 грудня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 . Крім нього в квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_2 та його внучка ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з 2005 року, де не залишилося його особистих речей. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає йому вільно користуватися майном, він несе додаткові витрати з оплати комунальних послуг та не має можливості оформити субсидії та скористатися іншими пільгами, передбаченими чинним законодавством. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мундяк М.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що позивач та його представник не заперечували проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

За змістом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 , що стверджується договором найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України, укладеним у 1993 році на підставі ордеру 0131 серії «В» від 18.12.1981 /а.с. 6-7/.

З довідки Комунального підприємства «Управляюча компанія «Мрія» від 05.08.2019 №1158 встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: квартиронаймач ОСОБА_1 , а також син ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_3 /а.с. 11/

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що син позивача відповідач ОСОБА_2 одразу після одруження пішов проживати до своєї дружини, тобто він не проживає у квартирі АДРЕСА_2 , починаючи з 2005 року.

Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у комунальній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми Житлового кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Випадків, які визначені у частині третій цієї статті щодо поважних причин відсутності відповідача понад шість місяців у спірному житлі, а відповідно і підстав для збереження за відповідачем ОСОБА_2 спірного житла, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено той факт, що відповідач ОСОБА_2 з 2005 року не проживає в спірному житловому приміщенні, що перевищує шестимісячний строк, який визначений у ч. 1 ст. 71 ЖК України, без поважних причин, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює, а тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.12.2019.

Суддя Л.В.Гула