ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Херсон

справа № 648/622/18

провадження № 22-ц/819/888/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( суддя-доповідач)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» нарішення Білозерського районного суду Херсонської областіу складі судді Сокирко Л.М. від 25 лютого 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі- АТ КБ «Приватбанк»), звернулося до суду з позовом, у якому зазначило, що 20 грудня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 15 січня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 114159,36 грн., з яких: 6091,82 грн заборгованість за кредитом, 98105,19 грн відсотки за користування кредитом, 4050 грн заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн штрафу (фіксована частина), 5412,35 грн штрафу ( процентна складова).

Посилаючись на викладене ПАТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 20 грудня 2013 року.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості та виконання умов договору належним чином, а також висновки суду щодо пропуску банком строків позовної давності не відповідають обставинам справи, положенням цивільного законодавства та умовам складеного сторонами договору, судом залишено поза увагою, що строк дії картки встановлений до 31 жовтня 2017 року, а тому звернувшись до суду позовом у березні 2018 року банк не пропустив строк позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , доводи апелянта не визнав, рішення суд першої інстанції просить залишити без змін..

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6100 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua./terms/.

Зазначені обставини сторони визнають, спір щодо умов кредитування відсутній.

Разом з тим наведені вище документи не містять положень про те, що кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки, як про це зазначено у позовній заяві та в апеляційній скарзі.

Натомість відповідно до підпункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується (продовжується) на такий же строк.

Згідно із наданою банком довідкою про умови кредитування у спірних правовідносинах позичальник зобов`язаний погашати кредит шляхом внесення до 25 числа, слідуючого за звітним, щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості ( але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості), а з 1 квітня 2014 року в розмірі 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Підпунктами 2.1.1.12.3 та 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту поповнення карткового рахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків позичальника на підставі договору.

Строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картках із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, який виник по таких картах, наведені в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту. У випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному об`ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Враховуючи, що по кредитній картці «Універсальна», яка видана банком відповідачеві, встановлений обов`язковий мінімальний платіж з 01.04.2014 року у розмірі 100 гривень щомісячно, колегія суддів вважає, що кінцевий термін повернення кредиту у спірних правовідносинах підлягає визначенню відповідно до наведеного вище підпункту 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, і це не оспорено відповідачем, останній платіж у рахунок погашення кредиту зроблений позичальником 10 липня 2014 року в сумі 160 грн.

Отже, починаючи з 25 липня 2014 року (дня, слідуючого за звітним) відповідач допустив прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, тому на 211-й день з моменту виникнення заборгованості настав строк повернення кредиту в повному об`ємі.

Таким днем є 20 лютого 2015 року (25.07.2014року+210днів) і саме в цей день у позивача виникло право вимагати виконання відповідачем кредитних зобов`язань в повному об`ємі, а, отже: і право звернутися до суду з вимогою про захист цього права (статті 256, 261 ЦК України).

Таким чином, звернувшись до суду з позовом 14.03.2018 року, позивач пропустив встановлену статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки загальну позовну давність.

Відповідно до вимог частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи, що відповідач заявив про застосування позовної давності, а позивач із клопотанням про поновлення строку позовної давності як пропущеного з поважних причин до суду не звертався, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заявлених позивачем до відповідача вимог.

При цьому суд обґрунтовано не врахував доводи позивача про збільшення сторонами строку позовної давності до 50 років, як про це зазначено в Умовах і правилах надання банківських послуг, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності, в той час як відповідачем ці Умови не підписувалися.

Крім того, суд дійшов правильного висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, пеню та штраф за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 20 лютого 2014 року, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, які позивачем не були заявлені.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що перебіг позовної давності починається зі спливом останнього дня місяця дії кредитної картки, яким є жовтень 2017 року, а не після несплати чергового платежу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такої зміни.

Враховуючи, що строк повернення кредиту в спірних правовідносинах настав раніше ніж закінчилася дія кредитної картки, наведена позивачем обставина щодо дії картки до останнього дня жовтня 2017 року не має правового значення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 367,374,375 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»залишити без задоволення, а рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 25 лютого 2019 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна