Справа № 161/9784/19
Провадження № 2/161/2622/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу.

Свій позов мотивує тим, що 16.05.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТзОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №369/17-Т/Ц2, згідно якого товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Вказує, що 15.05.2018 року в с. Забороль Луцького району по вул. Володимирській, 54 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Kia Rio», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо обох водіїв провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи щодо водія ОСОБА_4 наявний звіт трасологічної експертизи, в якому вказано про винуватість водія автомобіля «Kia Rio», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 шляхом встановлення причино-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 та ДТП.

Зазначає, що відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів №006.00659618-1 від 13.06.2018 року та №006.00659618-2 від 16.11.2018 року, розрахунку додаткового страхового відшкодування від 15.11.2018 року страховою компанією було виплачено ТзОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в розмірі 119112,16 грн.

Вважає, що оскільки товариством було виплачено страхове відшкодування, воно має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.

У зв`язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вказану майнову шкоду та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.08.2019 року до участі в справі в якості третьої особи залучено приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС».

Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи в судовому засідання при розгляді справи покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 15.05.2018 року в с. Забороль Луцького району по вул. Володимирській, 54 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Kia Rio», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (а.с. ).

При цьому встановлено, що 16.05.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТзОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №369/17-Т/Ц2, згідно якого товариство взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 7-13).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів №006.00659618-1 від 13.06.2018 року та №006.00659618-2 від 16.11.2018 року, розрахунку додаткового страхового відшкодування від 15.11.2018 року, платіжного дорученням №986 від 14.06.2018 року та платіжного доручення №9739772 від 19.11.2018 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено ТзОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в розмірі 119112,16 грн. (а.с. 37-41, 74).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2019 року провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП України закрито на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення (а.с. ).

В постанові Верховного суду № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року з приводу даних правовідносин міститься правова позиція, яка є обов`язковою для застосування.

Так, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника не обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», при цьому, позивач із заявою про страхове відшкодування в порядку суброгації до вказаної страхової компанії не звертався, тому суд вважає, що заявлений позов до відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 20.12.2019 року.