КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 серпня 2019 року м. Київ

Справа №372/3494/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/12841/2019

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Зінченко О.М. 19 липня 2019 року у місті Обухів, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним - задоволено.

Не погодився із вказаним рішенням ОСОБА_1 , 15 серпня 2019 року його представником до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, без долучення ордеру чи довіреності.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п.п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України» представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурором або адвокатом.

Положення ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Так, апеляційна скарга підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_5. Однак, до апеляційної скарги документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_5 на представництво інтересів ОСОБА_1 в апеляційному суді не долучено. В матеріалах справи міститься ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_5 в Обухівському районному суді Київської області (т. 1 а.с.100), однак відсутній ордер на надання правової допомоги у Київському апеляційному суді, у зв`язку з цим ОСОБА_5 не має повноважень на представлення інтересів ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.

Верховний Суд у Постанові від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 вказав на те, що ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в порядку п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦК України та заявник має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 липня 2019 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Соколова В.В.