Справа 2-46/11
Номер провадження 4-с/749/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

за участю секретаря - Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сновськ справу №2-46/11 за скаргою ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Начальник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нещадим Іван Сергійович; Павловська Олександра Володимирівна, щодо арешту коштів боржника,-

ВСТАНОВИВ

16.10.2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , заінтересована особа Начальник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нещадим Іван Сергійович в якій скаржник просить зобов`язати ГОЛОСІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА КИЄВА ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У МІСТІ КИЄВІ зняти арешт з коштів, що знаходяться на картковому рахунку UA НОМЕР_1 відкритого в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.11.2019 року залучено ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи.

У судовому засіданні скаржник та його представник відсутні, до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

У судовому засіданні представник ГОЛОСІЇВСЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА КИЄВА ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У МІСТІ КИЄВІ відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надали заперечення в якому просять відмовити в задоволенні скарги, оскільки остання не обгрунтована.

У судовому засіданні ОСОБА_3 відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали витребувані судом, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні у ГОЛОСІЇВСЬКОМУ РАЙОННОМУ ВІДДІЛІ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ МІСТА КИЄВА ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У МІСТІ КИЄВІперебувало виконавче провадження №26804980 з примусового виконання виконавчого листа 2-46/11, виданого Щорським районним судом Чернігівської області 18.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів (а.с.66).

21.05.2018 було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.66). Названою постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 . Названа постанова чинна, та скаржником не оскаржена.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 17.05.2019 року зменшено розмір стягнутих рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 17.02.2011 року (справа № 2-46/11) аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Відкликано з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавчий лист 2-46/11 виданий Щорським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Роз`яснено Голосіївському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що у випадку наявності заборгованості за вказаним виконавчим листом заборгованість не скасовується. Рішення суду набрало законної сили 18.06.2019 року.

На підставі вказаного судового рішення, постановою державного виконавця від 04.09.2019 року закінчено виконавче провадження №26804980з примусового виконання виконавчого листа 2-46/11, виданого Щорським районним судом Чернігівської області 18.04.2011 року, на підставі п.10 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». На момент закриття виконавчого провадження розмір заборгованості зі сплати аліментів становив 164866,58 грн, яка станом на 29.11.2019 року боржником не сплачена.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Укрсиббанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання в даній частині.

Однак, таких повідомлень від АТ «Укрсиббанк» на адресу державного виконавця не надходило, що чітко вбачається з листа №10/60019 від 26.09.2019 року (а.с.10).

Крім того, постанова про арешт коштів боржника від 21.05.2018 року містить пряму заборону щодо накладення арешту на рахунки, на які законом заборонено накладати такий арешт (а.с.66 зворот).

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклала арешт на кошти боржника.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Проте, як вбачається з виписки за картковим рахунком клієнта UA 8137442 за період з 13.08.2019 року по 26.09.2019 року (а.с.13) відомостей в підтвердження тієї обставини, що названий рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на грошові кошти заборонено законом не містить.

Факт зазначення в вказаній виписці зарахування заробітної плати та виплат прирівняних до неї у вересні місяці 2019 року на загальну суму 8976,82 грн не може вважатися безумовною підставою для визнання спірного рахунку таким, що має спеціальний режим використання та/або визнання грошових коштів такими звернення стягнення на які заборонено законом, враховуючи ту обставину, що до матеріалів справи не додано ні наказу про прийняття скаржника на роботу, ні копії трудової книжки, ні жодних відомостей в підтвердження тієї обставини, що скаржник взагалі офіційно працевлаштований, ні довідки про доходи скаржника за вересень місяць 2019 року, яка б надала можливість суду порівняти виплату заробітної плати скаржнику з надходженнями на спірний картковий рахунок.

Скаржник не позбавлений був отримати в АТ «Укрсиббанк» довідку щодо спеціального режиму використання карткового рахунку UA 8137442 в тому числі і оскаржити дії та/або бездіяльність названого банку за невиконання та/або неналежне виконання вимог 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», а також надати вище перелічені документи, які б надали можливість суду перевірити працевлаштування скаржника та його заробітну плату.

Крім того, як вбачається зі скарги, скаржник просить зняти арешт з коштів, що знаходяться на картковому рахунку UA НОМЕР_2 74442 відкритого в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , тоді як до матеріалів справи надає виписку за картковим рахунком клієнта UA 8137442.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, а матеріали справи не містять відомостей в підтвердження спеціального режиму використання спірного карткового рахунку та/або відомостей в підтвердження тієї обставини, що на грошові кошти, які знаходяться на спірному рахунку звернення стягнення заборонено законом, суд вважає що вимоги заявника є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453, 259, 260, 354, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , яка подана ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Начальник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нещадим Іван Сергійович; Павловська Олександра Володимирівна, щодо арешту коштів боржника - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

На підставі частини 1 статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя З.О.Шаповал