Справа №295/4437/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

секретар - Зубрицька Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича, про встановлення факту припинення шлюбних відносин, усунення перешкод у розпорядженні майном,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що за нею зареєстровано право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2001 року.

Співвласником іншої частини є донька позивача ОСОБА_3 .

Зазначена квартира була придбана в період фактично припинених шлюбних відносин при зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 .

Позивач посилається на виникнення перешкод у реалізації права власності у зв`язку з відмовою нотаріуса посвідчити договір про відчуження квартири без згоди іншого з подружжя як співвласника. Підставою відмови є фактичне перебування у шлюбі та виникнення права спільної сумісної власності на майно незалежно від особистої участі позивача в його придбанні.

Вказуючи на положення ст. 391 ЦК України, яка визначає право власника на усунення перешкод у користуванні майном, ст. 392 ЦК України визнання права власності в разі його оспорювання, позивач просить встановити факт припинення шлюбних відносин з квітня 2001 року до часу розірвання шлюбу 29.06.2006 року, усунути перешкоди в користуванні майном та визнати право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зауважила, що мешкаючи в квартирі по АДРЕСА_2 спільно з відповідачем було прийняте рішення про необхідність продажу квартири з припиненням шлюбних відносин, незадовго до продажу вона переїхала проживати до своїх батьків. Позивач також повідомила, що отримала від продажу квартири частину коштів, які були використані для придбання спірної квартири.

Представник позивача вимоги підтримав та зазначив, що квартира по АДРЕСА_2 належала сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому кошти, отримані від її реалізації, є грошовою часткою позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2001 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1304 та посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковальовою Т.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_1 придбали в одній другій частці кожна належну продавцю на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 20.11.1991 року по 29.06.2006 року.

Судом встановлено, що 24.07.2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 як продавець продав, а ОСОБА_4 покупець, купив квартиру АДРЕСА_3 .

Вказана обставина щодо продажу квартири, з врахуванням пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили про життя родини у відповідний період та намір позивача придбати нову квартиру для власного окремого проживання, узгоджується із поясненнями позивача про період фактичного припинення шлюбних відносин, використання частки від отриманих за продажем квартири коштів для придбання іншої.

Суду не надано доказів на спростування наведених обставин.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч.3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись внутрішнім переконанням, надаючи всім зібраним доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про підтвердження фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами в період з квітня 2001 року.

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно з ч.2 ст. 28 КпШС України суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

З огляду на висновок суду про припинення шлюбних відносин між сторонами на час придбання квартири АДРЕСА_1 , відсутність доказів про використання при цьому спільних коштів подружжя, право особистої власності на спірне майно підлягає визнанню за позивачем.

За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскільки право позивача на вільне використання та розпорядження майном не визнається третіми особами (нотаріусом) з мотивів саме належності майна на праві спільної сумісної власності як придбаного під час перебування у шлюбі, суд приходить до висновку, що встановлення факту припинення шлюбних відносин, як підстави спростування презумпції спільної сумісної власності та одночасної можливості визнання особистої власності, що виявлятиме усунення перешкод у користуванні майном, якнайкраще відповідатиме способу поновлення порушених прав.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суми документально підтверджених витрат: судовий збір в сумі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квітня 2001 року до 29.06.2006 року зареєстрованого шлюбу між ними.

Усунути перешкоди у розпорядженні майном та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2001 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1304 та посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковальовою Т.В.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 23.12.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов