провадження № 2/243/797/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2019 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Кузнецов Р.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за зазначеною позовною заявою , виходжу з наступного

Відповідно до п. 4 ч. 2ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

ОСОБА_1 просить суд зобовязати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надати до Торецької державної нотаріальної контори інформацію про строки та розмір недотриманих страхових виплат ОСОБА_2, які є спадковим майном.

При цьому позивач вказує, що своїми діями Управління порушує її права передбачені Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

З огляду на викладене, вважаю, що позивачем обрано спосіб захисту, який не передбачено Цивільним кодексом України, та не зазначено норму закону або договору, яка встановлює саме такий спосіб захисту цивільних прав. Зазначаючи у позовній заяві вимоги про зобовязання надати до Торецької державної нотаріальної контори інформацію про строки та розмір недоотриманих страхових виплат, позивач їх не обґрунтовує посиланнями на відповідні положення законодавства, які передбачають вчинення таких дій.

Враховуючи способи захисту прав, що передбачені ЦК України, ОСОБА_1 слід уточнити позовні вимоги, а саме: уточнити обраний нею спосіб захисту її порушених прав, свобод та інтересів, при цьому вказати правову підставу звернення до суду.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначено обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Що в свою чергу позивачем зроблено не було.

Позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору, та ОСОБА_1 посилається на відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суму виплачених доходів за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року у якій інформація про доходи відсутня.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічна норма закріплена в ст. 136 ЦПК України.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, обов'язковою умовою для відстрочення сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість його сплати. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на позивача.

Звертаючись до суду з клопотанням про відстрочку сплати судового збору, позивач надає суду копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року. Однак, відомості не можуть бути враховані судом як належні докази, оскільки подані з порушенням вимог ст. 95 ЦПК України. До того ж вказані відомості не підтверджують відсутності у ОСОБА_1 доходів та скрутного матеріального становища станом на день подачі позову до суду.

З огляду на викладене, суд не вбачає достатніх доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища, на підставі яких мав би можливість дійти висновку про необхідність відстрочити позивачу сплату судового збору. Оскільки позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог щодо відстрочення сплати судового збору, тому заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн. 40 коп.).

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на р/р 5075, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Словянське УК/м. Словянськ/22030101, код ЄДРПОУ - 37803368, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету22030101.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sl.dn.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Р.В. Кузнецов