Провадження №2/193/182/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

08 лютого 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд сел.Софіївка Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Кащук Д.А., за участі: секретаря судового засідання Ратушній В.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 10 січня 2019 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму до повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 грудня 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно свідоцтво про шлюб серії І-КИ №323905, актовий запис №117, та виданий 25 грудня 2015 року даним органом.

Від спільного життя з відповідачем вона має неповнолітню дитину ОСОБА_3, 14 червня 2016 року, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №578811 виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області від 22 червня 2016 року, актовий запис №53, де у свідоцтві про народження відповідач записаний батьком.

Зазначає, що усі обов'язки щодо утримання та виховання сина ОСОБА_4 з часу окремого проживання від відповідача, вона несе самостійно. Вона не працює, перебуває на обліку в Софіївському управлінні соціального захисту населення та відповідно до ЗУ "Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми" отримує допомогу при народженні дитини з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 860,00 грн. щомісячно, але цих коштів не вистачає на її сина ОСОБА_4 утримання. Відповідач офіційно не працевлаштований, але працює і має від цього прибутки. Відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач крім сина ОСОБА_4 має доньку Софію від цивільного шлюбу, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму до повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду.

Позивачка у судовому засіданні присутня не була, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без фіксування технічними засобами та без її участі, позовні вимоги просила задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце був належним чином повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив задовільнити, позов визнав в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, 14 червня 2016 року, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №578811 виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області від 22 червня 2016 року, актовий запис №53 (а.с.5).

Як зазначено в позовній заяві, Відповідач офіційно не працевлаштований, але працює і має від цього прибутки. Відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач крім сина ОСОБА_4 має доньку Софію від цивільного шлюбу, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 10 січня 2019 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 10 січня 2019 року.

Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, індекс 53100 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, індекс 53100 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп..

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.А.Кащук