Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 221/3099/18 позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 11216 за кредитним договором №б/н від 25.07.2008 року про стягнення з нього позивача на користь відповідача заборгованості за кредитом станом на 30.06.2017 р. в сумі 57950 грн 61 коп., з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 5265 грн. 17 коп., за відсотками 46387 грн. 79 коп., з пені та комісії 3300 грн, 00 коп., фіксована частина штрафу 250,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 2747 грн. 65 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, а вона в свою чергу частково не визнає вимоги кредитора, тому просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не відповідає виконанню

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника адвоката ОСОБА_3. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як позивач помилково дійшов висновку про те, що заборгованість за укладеним кредитним договором є спірною. Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, з урахуванням положень переліку, якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Також позивач не вказав у чому полягає спірність заборгованості по кредитному договору, а лише за власними міркуваннями дійшов необґрунтованого висновку про наявність спору.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлений.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 11216 за кредитним договором №б/н від 25.07.2008 року про стягнення з нього позивача на користь відповідача заборгованості за кредитом за період з 25.07.2008р. по 30.06.2017 р. в сумі 57950 грн 61 коп., з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 5265 грн. 17 коп., за відсотками 46387 грн. 79 коп., з пені та комісії 3300 грн, 00 коп., фіксована частина штрафу 250,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 2747 грн. 65 коп (а.с. 8).

30.01.2018 року державним виконавцем Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 11216 від 16.11.22017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 57950,61 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Тобто, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що загальна сума заборгованості складається з тіла кредиту, відсотків, пені, штрафу (фіксованої частини) та штрафу (відсоток від суми заборгованості).

Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на виконання договірних зобов'язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов'язаннями.

Так, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

З копії паспорту позивача вбачається, що вона з 1989 року по грудень 2018 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Волноваха відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З викладеного вбачається спір щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку пені та штрафів через встановлення мораторію на нарахування та стягнення пені та штрафів з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та проживають у населених пунктах, де проводилась антитерористична операція.

Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням імперативно встановленою законом вимогою безспірності розміру заборгованості.

Крім того, процедуру вчинення виконавчого напису передбачено главою 16 Порядку, відповідно до п. 1.2 якого, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

П. 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Однак таких вимог нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано.

Заперечення банку про те, що Закон України «Про нотаріат» не покладає на нотаріуса обовязок щодо перевірки наявності безспірної заборгованості, є необґрунтованими, так як вони суперечать вищенаведеним нормам матеріального права

Також, основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що строк за який провадиться стягнення - з 25.07.2008 року по 30.06.2017 року (а.с.8), тобто стягнення вчинено майже за сім років, що є порушенням умови щодо стягнення заборгованості поза межами встановленого законом трирічного строку.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строку, за який заборгованість підлягає стягненню, безспірність розміру та наявності заборгованості, та порушено порядок вчинення в частині ненадання банком оригіналу кредитного договору для вчинення нотаріального напису, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису № 11216, який вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку боргу в сумі 57950,61 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 18, ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 141, 253, 259, 263, 267, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 листопада 2017 року зареєстрований в реєстрі за №11216, здійснений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.07.2008 року в сумі 57950,61 гривень.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук