Справа № 347/2490/19
Провадження № 6/347/161/19
У Х В А Л А

Іменем України

23.12.2019 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гордія В.І., з секретарем Корбутяк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука Петра Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов?язань,

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджук Петро Петрович звернувся до суду з позовом про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов?язань.

Подання мотивує тим, що на виконанні Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області знаходяться виконавчі провадження, боржником по яких є - ОСОБА_1 , а саме: 1) ВП 59240166 з виконання постанови № 347/572/19 виданої 17.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 10200 грн. штрафу; 2) ВП 59244432 з виконання постанови № 347/821/19 виданої 11.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 10200 гри. штрафу; 3) ВП 59297226 з виконання постанови № 217992 виданої 21.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 850 грн. штрафу.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, що передбачено ч.4 ст.441 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно положень ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коливін ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Як видно з матеріалів подання, та стверджується копіями постанов про відкриття виконавчого провадження: ВП 59240166 з виконання постанови № 347/572/19 виданої 17.05.2019; ВП 59244432 з виконання постанови № 347/821/19 виданої 11.05.2019; ВП 59297226 з виконання постанови № 217992 виданої 21.04.2019, з боржника ОСОБА_1 слід стягнути штрафи на загальну суму 21250 грн.

В силу вимог п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов?язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Верховний Суд України, дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов?язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, ВСУ тут же зазначив, що саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання». Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього вищенаведеними постановами, в судовому засіданні не доведено, а копії відповідей з Державної фіскальної служби України та Пенсійного Фонду України про відсутність у ОСОБА_1 номерів рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними-особами підприємцями, про осіб-боржників, які отримують пенсії, тощо, - ще не доводить факт його ухилення від виконання судового рішення.

А тому, подання Косівського районного відділу ДВС не підлягає задоволенню, оскільки обмеження боржників у праві виїзду із території України до виконання боргових зобов`язань є тільки однією із підстав - заходів виконання рішення, однак вказана підстава не є перешкодою для вжиття державним виконавцем всіх інших більш суттєвих заходів щодо реального виконання рішення.

На підставі наведеного, ст. 33 Конституції України, ст.ст.18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» та керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В поданні головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджука Петра Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов?язань, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гордій В.І.