Справа №333/4041/15-ц
Провадження №2/333/7/19
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 08 лютого 2019 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Варнавська Л.О., за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Запоріжжя», ОСОБА_4 про захист прав споживачів та визнання недійсною додаткової угоди до кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

08.02.2019 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила відвід судді Варнавській Л.О. з тих підстав, що суддя повинен викликати довіру. Проте, вона відчуває упередженість з боку судді тому не довіряє їй.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відвід підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти відводу заперечував, вважає це затягуванням справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п. 11 ч. 1 ст.253 ЦПК України).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 перебуває в провадженні суду з 09.06.2015 року, тобто більше трьох з половиною років, за цей час зібрано три томи цивільної справи, проведено дві експертизи за клопотанням позивача. Позивачем та її представником багаторазово заявлялись клопотання про витребування доказів, частина з них задовольнялась судом та витребовувались докази.

18.12.2018 року позивачкою та її представником заявлялось клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого було відмовлено, після чого судді представником позивача ОСОБА_1 заявлено відвід. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя у задоволенні відводу було відмовлено та справа повернута в провадження судді Варнавської Л.О.

08.02.2019 року позивачкою в черговий раз заявлене клопотання про витребування доказів та про залучення доказів, у задоволення яких судом було відмовлено. Після чого позивачем заявлено відвід судді з питань недовіри їй.

Враховуючи, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу не встановлені, тому суд вважає заяву про відвід необґрунтованою.

Разом з тим, суд вважає, що провадження у справі не підлягає зупиненню, оскільки питання про відвід судді, згідно з вимогами ч.7 ст. 40 ЦПК України має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36,40, 252 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Варнавській Л.О. необґрунтованою.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Варнавська