Провадження № 4-с/761/306/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л., стягувач: ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 скаржник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернулася Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л.; стягувач: ОСОБА_1 , в якій просив суд визнати дії старшого державного виконавця Красноштан І.Л. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 04.04.2019, постанови про стягнення виконавчого збору від 03.10.2019, постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.10.2019 незаконними та їх скасувати у межах виконавчого провадження №56843001.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 20 квітня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/14374/17, яким зобов`язано ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, , виплатити на користь ОСОБА_1 нараховану заробітну плату в сумі 6 241,12 грн. 25 липня 2018 року старшим державним виконавцем Красноштан І.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56843001 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа по справі № 761/14374/17. У процесі виконання виконавчого провадження №56843001 старшим державним виконавцем Красноштан І.Л. винесено постанову про накладення штрафу на боржника-юридичну особу, ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, , від 04.04.2019 року відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 5 100,00 грн. Крім того, 03.10.2019 року старшим державним виконавцем Красноштан І.Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Заявник вважає, що вчинені дії старшим державним виконавцем Красноштан І.Л. щодо винесення вказаних постанов є незаконними, порушують права та законні інтереси ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», зважаючи на вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що змушує звернутись до суду з даною скаргою.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, до суду надав заяву, у якій просив розглядати скаргу без його участі.

Державний виконавець та стягувач у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на скаргу не подали.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено у судовому засіданні, 20 квітня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/14374/17 яким зобов`язано ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, , виплатити на користь ОСОБА_1 нараховану заробітну плату в сумі 6241,12 грн.

Вказаний виконавчий документ пред`явлено до виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

У процесі виконання виконавчого провадження № 56843001 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. винесено постанову про накладення штрафу на боржника-юридичну особу, ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, , від 04.04.2019 року відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 03.10.2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. та постанову про стягнення з боржника ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, витрат виконавчого провадження у сумі 173,74 грн.

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Шевченківському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 56843001, боржником в якому визначено - ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ", в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" Міхно Сергія Семеновича, , стягувачем - ОСОБА_1 . При цьому, в якості ідентифікуючої ознаки боржника, до Автоматизованої системи виконавчого провадження було внесено ідентифікаційний код ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» () та його юридична адреса. Дане виконавче провадження на даний час є завершеним.

Згідно ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговану їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (далі - ПАТ «ВБР») з 23 грудня 2015 року.

Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» приступив ОСОБА_2 терміном на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2343 від 03.11.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора до 24.12.2019 року включно.

Таким чином, станом на момент відкриття виконавчого провадження у ПАТ ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», відповідно до п.2 ч.5 ст. 12 розділу II Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ч. 4 ст. 44 розділу VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі постанови Правління Національного банку України № 914 від 21.12.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «№ 914 від 21.12.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) коштів за вкладами.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

У відповідності до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду та діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Оскільки уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі та у виконавчому провадженні, як завершальній стадії судового провадження, за позовом до Банку, як сторони у справі, може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.

Таким чином, уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», виступає лише представником юридичної особи - ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», не є самостійною стороною у справі та відповідно не є та не може бути боржником за виконавчим документом.

Отже, в даному випадку, боржником за виконавчим документом, що виступав підставою для відкриття ВП № 56843001 є безпосередньо ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», як юридична особа, щодо якої Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію.

Оскільки щодо ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію, то відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно з ч.5. ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації, зокрема, не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку, не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати додатків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Як вбачається зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження з-приводу повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Згідно ст. 52 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльності Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

Отже, винесення постанови про накладення штрафу від 04.04.2019 паралізує роботу Уповноваженої особи Фонду в частині реалізації майна банку, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, створює перешкоди, що призводять до перешкоджання здійснення Уповноваженою Фонду покладених на нього законом функцій, у тому числі дотримання процедури ліквідації ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ».

Також відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Згідно ч.4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Тобто згідно норм чинного законодавства виконавче провадження № 56843001, станом на 14 серпня 2019 повинно бути закінчено відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому здійснення будь-яких виконавчих дій по виконавчому провадженню № 56843001, зокрема дій щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника є безпідставними та не правомірними.

Враховуючи, що державний виконавець у судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження вчинення певних виконавчий дій у рамках вказаного виконавчого провадження до суду не надав, разом з тим, з матеріалів поданої скарги вбачається, що останнім не було виконано всі виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 04.04.2019 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 56843001є неправомірними, а така постанова підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 14 892,00 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 173,74 грн. слід скасувати.

За умовами ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає скарга підлягає задоволенню.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд, -

у х в а л и в :

скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л., стягувач: ОСОБА_1 , - задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан І.Л. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 04.04.2019, постанови про стягнення виконавчого збору від 03.10.2019, постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.10.2019 у виконавчому провадженні №56843001 незаконними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан Інни Леонідівни від 04.04.2019, винесену при примусовому виконанні виконавчого провадження № 56843001, про накладення штрафу на ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» Міхно Сергія Семеновича, у розмірі 10 200,00 грн., постанову про стягнення виконавчого збору від 03.10.2019 у розмірі 14 892,00 грн., постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.10.2019 у сумі 173,74 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.А. Осаулов

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2019 року