Справа №489/5782/19
Провадження №2/489/2468/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 грудня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Зазначає, що дитина потрапила до Миколаївського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради у зв`язку з тим, що мати ОСОБА_1 покинула сина у сторонньої людини та більше двох місяців не відвідувала хлопчика. ОСОБА_3 привів дитину до центу та повідомив вищезазначену інформацію та наголосив на тому, що він є біологічним батьком дитини. При роботі психолога з ОСОБА_2 , було з`ясовано, що хлопчик любить матір, проте ображений на неї через те, що вона його покинула. З 05 березня 2019 року по теперішній час відповідачка жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала та не цікавилася її долею, матеріально не підтримувала.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 05 квітня 2019 року, відомості про батька до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу Внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 05.03.2019 року, матір дитини, покинула сина, до Миколаївського міського центру соціальної служби для сімї, дітей та молоді дитину привів чоловік, назвався біологічним батьком дитини.
Комунальним закладом "Миколаївський центр соціально- психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради 20.03.2019 року за вих. № 03-347 направлено запит начальнику Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, щодо вирішення питання про працевлаштування ОСОБА_2 на постійне місце проживання, згідно Акту на знайдену дитину.
Згідно листа з Комунального закладу "Миколаївський центр соціально- психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради від 10.07.2019 року за вих. № 09-742, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в центрі з 05.03.2019 року по теперішній час. Мати неповнолітньої дитини жодного разу не приходила до закладу відвідувати дитину, не телефонувала, долею та здоров`ям дитини не цікавилася. ОСОБА_2 любить свою матір, проте, ображений на неї через те, що вона його покинула. Зі слів хлопця стало відомо, що мати йому набрехала про свою роботу, а сама поїхала у невідомому напрямку. У хлопця спостерігається прив`язаність до біологічного батька, який останнім часом дбав про сина. ОСОБА_2 виявляє бажання виховуватися у сім`ї свого біологічного батька.
З листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.03.2019 року за вих. № 1382/23-2019, вбачається, що відділом ювенальної превенції Управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області проведено перевірку та встановлено, що матір малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Під час опитування зазначеної особи було встановлено, що наразі вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
В поясненнях, наданих ОСОБА_1 від 20.03.2019 року, зазначено, що її син ОСОБА_2 перебуває в центрі у зв`язку з тяжкими життєвими обставинами. На даний час вона не працює, не має постійного місця проживання, проживає зі співмешканцем. Має намір працевлаштуватися та забрати дитину з центру.
Представниками служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає, вказане підтверджується листом Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 08.05.2019 року за вих. № 677-02.
Згідно листа з Миколаївського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 12.07.2019 року за вих. № 1167, у Центру немає можливості провести відповідну роботу з ОСОБА_1 через відсутність контакту, оскільки при здійсненні виходу фахівців центру разом із фахівцями Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради за місцем її проживання, вдома нікого не було. Зі слів сусідки, ОСОБА_1 , за зазначеною адресою вже тривалий час не проживає, теперішнє місце проживання жінки невідоме.
З довідки Центру реінтеграції бездомних громадян Миколаївської міської ради від 20.09.2019 року за вих. № 270, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 09.07.2019 року за вих. № 2213/09.02.01-13, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у відділі соціальних виплат управління не знаходиться та жодних державних допомог на малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримує.
Висновком від 01.04.2019 року Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради вважає недоцільним повернення малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання матері ОСОБА_1 .
Згідно висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.12.2019 року за вих. № 6667/020201-22/25/14/19, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, винна поведінка відповідачки та її свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до наступного.
Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідачка ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп..
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати дитину Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого їх влаштування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Богоявленський, 1
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «23» грудня 2019 року.