Справа № 487/4055/19
Провадження № 2/487/1758/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Янковець Г.А.,розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором позики №б/н від 08.11.2017 року в сумі 154749,70 грн. та пропорційно 6000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1607,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 08.11.2017 року уклав з ОСОБА_2 договір позики, за яким передав відповідачу грошові кошти в сумі 145000,00 грн. строком до 31.01.2018 рокузі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 60% річних.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним договором, 08.11.2017 року між позивачем та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки, згідно яких поручителі зобов`язалися солідарно з боржником відповіти перед позивачем за виконання грошових зобов`язань за договором позики.

На теперішній час ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики не виконав. Станом на 01.05.2019 року заборгованість складає 154749,70 грн., з яких 67329,37 грн. - сума основного боргу, 64240,59 грн. - заборгованість за відсотками, та штрафні санкції за умовами договору 379,99 грн. - пеня та 22799,75 грн. - 30% річних, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 08.11.2017 року було укладено договір позики. Згідно даного договору ОСОБА_5 виконав взяті на себе зобов`язання, надавши ОСОБА_2 у борг грошові кошти в сумі 145000,00 грн. строком до 31.01.2018 року.

Згідно п. 1.3. даного договору, ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_5 відсотки за користування позикою в розмірі 60% річних.

Відповідно до п. 3.2. у разі, якщо позичальник не повертає грошові кошти в строк, або допускає прострочення сплати відсотків за користування позикою, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також сплачує 30% річних.

ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в обумовленій сумі, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія розписки про отримання грошових коштів за підписом останнього.

Станом на 01.05.2019 року ОСОБА_2 не виконав належним зчином обов`язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка становить 154749,70 грн., з яких: 67329,37 грн. основний борг; 64240,59 грн. нараховано відсотків за користування позикою; 379,99 грн. пеня; 22799,75 грн. штрафні санкції.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до умов договору позики відповідач зобов`язувався повернути отримані ним грошові кошти до 31.01.2018 року.

Вказані вище обставини підтверджуються борговою розпискою від 08.11.2017 року, складеною та підписаною ОСОБА_2

Станом на день звернення до суду відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав, грошові кошти позивачу у повному обсязі не повернув.

З огляду на викладене суд приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за договором позики від 08.11.2017 року, №б/н, яка станом на 01.05.2019 року, становить 154749,70 грн., з яких: 67329,37 грн. основний борг; 64240,59 грн. нараховано відсотків за користування позикою; 379,99 грн. пеня; 22799,75 грн. штрафні санкції.

При вирішенні заявленої позовної вимоги щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Так, 08.11.2017 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у було укладено договори поруки №1-П та №2-П відповідно.

Частиною першою ст. 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Підстави припинення поруки визначені у ст. 559 ЦК України (редакція від 19.07.2017, підстава - 1982-VIII чинна на момент виникнення спірних правовідносин), згідно п. 4 цієї статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Пунктом 3.1. даних договорів передбачено, що договори поруки вступають в силу з моменту їх підписання всіма сторонами та діють до виконання забезпеченого ними зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі, застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі № 6-6цс14.

Згідно п. 1.1. вищенаведених договорів поруки, поручителі зобов`язуються солідарно з боржником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання грошових зобов`язань по поверненню позики, сплаті відсотків (уразі прострочення), сплаті штрафних санкцій, відшкодування збитків уразі неналежного виконання боржником грошових зобов`язань по поверненню позики від 08.11.2017 року.

Окрім того, відповідно до п. 3.1. даних договорів поруки встановлено, що дані договори вступають в силу з моменту їх підписання всіма сторонами та діють до виконання забезпеченого ними зобов`язання. Однак така умова за своєю правовою суттю не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки таке суперечить визначенню строків, що міститься у ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У договорі позики від 08.11.2017 строк виконання основного зобов`язання був визначений сторонами - не пізніше 31.01.2018 року, який є строком повного погашення кредиту.

За таких обставин у кредитора виникло право пред`явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов`язання ОСОБА_1 щодо повернення кредиту, починаючи з 01.02.2018 року, тобто з наступного дня після дня настання строку виконання основного зобов`язання та зікінчився 01.08.2018 року, Проте судом встановлено, що позивач пропустив цей строк, оскільки пред`явив вимогу до поручителів 27.05.2019 року.

З урахуванням викладеного у задоволенні вимог позивача про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід відмовитити в зв`язку з припиненням строку дії договорів поруки.

Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на кристо позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 1547,50 грн.. один відсоток від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.10,18,23,76,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 д задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08.11.2017 року, №б/н в сумі 154749,70 грн., з яких: 67329,37 грн. основний борг; 64240,59 грн. відсотків за користування позикою; 379,99 грн. пеня; 22799,75 грн. штрафні санкції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1547,50 грн.

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомо.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомо.

Повне судове рішення складено 20.12.2020 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК