Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря Ходи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що з липня 2004 року по теперішній час він проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Він безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном житловим будинком, як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник будинку ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, який розташований за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Вітюк В.В. надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача по справі Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, з липня 2004 року, з дозволу власника ОСОБА_2 , позивач з сім`єю поселилися проживати в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач по теперішній час проживає у вказаному житловому будинку, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи.

Факт належності спадкодавцю домоволодіння, яке побудоване в 1959 році, та на яке не виготовлялося свідоцтво про право власності, відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в даному випадку підтверджується

технічним паспортом на будинок, що виготовлений 28.05.2019 року за заявою позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконним нормативним актом Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

Відповідно до довідки Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області № 372 від 24.07.2019 року власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області № 328 від 06.06.2019 року ОСОБА_1 з липня 2004 року проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 344 ЦК України

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок (літера «А»), житловою площею 38,3 кв.м., загальною площею 56,9 кв.м з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: веранда «а», літня кухня «Б», веранда «б», хлів прибудова «Б1», підвал «В», вхід в підвал «в», хлів «Г», хвіртка «1», ворота «2», паркан «3», хвіртка «4», колодязь «5», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: