Справа № 182/3808/19
Провадження № 2/0182/2272/2019
02.09.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Багрової А.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Сторони по справі:
відповідач - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Заяви по суті справи:
Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПрАТ «Просто-страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 16.10.2018 року в місті Покров Дніпропетровської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ПрАТ «Просто-страхування» автомобіля «ВАЗ 2103» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та належного ОСОБА_2 автомобіля «Volkswagen Transporter» д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Transporter» та відповідно до висновку/калькуляції № 132363 від 05.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля, складає 58 985,38 грн.
Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 06.12.2018 року винним у вчиненні ДТП 16.10.2018 року було визнано ОСОБА_1 , який перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки ОСОБА_1 керував забезпеченим транспортним засобом та спричинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, з нього відповідно до законодавства України в порядку регресу підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування потерпілій стороні.
Про необхідність відшкодувати шкоду страховій компанії відповідач був повідомлений шляхом направлення на його адресу претензії, яку ОСОБА_1 проігнорував.
З урахуванням викладеного, ПрАТ «Просто-страхування» для захисту своїх прав та інтересів вимушене звертатися до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у сумі 17 142,59 грн., витрати по оплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. (а.с.1-4).
Відповідач відзив на позов суду не надавав.
Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 09.07.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про розгляд справи без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.55).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення) (а.с.62).
Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст.247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Постановою Нікопольського міськрайонного суду від 06.12.2018 року, яка набрала законної сили 17.12.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та встановлено, що 16.10.2018 року о 19.35 год. в м. Покров по вул. Гудзя ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан якого у встановленому законом порядку відбувався у лікарні за адресою: м. Покров, вул. Медична, 19 (висновок № 169), керував автомобілем ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_2 та при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався назустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.9 (а), 13.3 ПДР України (а.с.10-11).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 (а.с.9).
Згідно висновку/калькуляції № 132363 від 05.11.2018 року, матеріальна шкода, завдана ОСОБА_2 внаслідок пошкодження її майна, становить 58 985,38 грн. (а.с.12-26).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність його винуватця була застрахована ПрАТ «Просто-страхування» відповідно до Полісу АМ4262636 (а.с.5,31).
24.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.6-9), а ОСОБА_2 - із заявою про виплату їй, як власнику пошкодженого авто, страхового відшкодування (а.с.30).
ДТП, що відбулася 16.10.2018 року, було визнано страховим випадком, про що страховою компанією складено Страховий акт № 132363 від 15.01.2019 року (а.с.27-29,31). Відповідно до даного Акту ПрАТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 на ремонт належного їй транспортного засобу «Volkswagen Transporter»у сумі 17 142,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 976 від 16.01.2019 року (а.с.32).
Згідно з ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).
Статтею 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика подати регрес ний позов після виплати страхового відшкодування до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.п.38.1.1).
Враховуючи те, що ПрАТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування стороні, потерпілій у ДТП 16.10.2018 року, вина відповідача у вчиненні даного ДТП та факт його перебування за кермом у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП встановлено постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року, яка набрали законної сили 17.12.2018 року, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 у порядку регресу 17 142,59 грн. страхового відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. (а.с.48).
Крім того, відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
З урахуванням наявних у справі доказів, а саме: договору про надання правової допомоги № 23, укладеного 03.01.2019 року між ПрАТ «Просто-страхування» та адвокатським бюро «Синюк та партнери» та доданого до нього реєстру справ, детального опису та акту виконаних робіт, а також платіжного доручення, що підтверджує понесені позивачем витрати на правову допомогу (а.с.34-47), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Просто-страхування» витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги у сумі 4000,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 979,993 ЦК України, ст.ст. 17,28,38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст.ст. 12,13,18,76,81,140,141,263-265,280 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повний текст рішення складено 02.09.2019 року.
Суддя: А. Г. Багрова