ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 392/1045/17

провадження № 22-ц/4809/251/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого (доповідач) судді Кіселика С.А.,

суддів: Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1,

відповідач: Селянське фермерське господарство «Новікова Івана Миколайовича»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Селянського фермерського господарства «Новікова Івана Миколайовича» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року у складі судді Березія Ю.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Новікова Івана Миколайовича» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, вимагаючи визнати недійсним договір оренди землі від 26 січня 2016 року, укладений від імені орендодавця ОСОБА_1 і орендаря СФГ «Новікова І.М.» щодо оренди земельної ділянки площею 5,0039 га, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстрований 17 лютого 2016 року.

В обґрунтування свої позовних вимог зазначив, що є власником земельної ділянки площею 5,0039 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 3, 7, 56 57-59).

17 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 видав довіреність, якою уповноважив громадянина ОСОБА_2 представляти його інтереси у відділі Держземагенства у Маловисківському районі, реєстраційній службі Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області. Для цього представникові надано право одержувати необхідні довідки та інші документи, подавати від імені другої сторони, яку він представляє заяви та інші документи, підписувати їх, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність посвідчена секретарем Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 54, 76-78).

26 січня 2016 року укладено договір оренди землі від імені орендодавця ОСОБА_1 і орендаря СФГ «Новікова І.М.» щодо оренди земельної ділянки площею 5,0039 га, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстрований 17 лютого 2016 року (а.с. 4-6, 51-53).

Підпис від імені орендодавця ОСОБА_1 у спірному договорі оренди землі виконав громадянин ОСОБА_2 на підставі довіреності від 17 грудня 2015 року.

Вищенаведені обставини, які підтверджуються належними і допустимими доказами, вказують та такі права і обов'язки сторін.

У довіреності від 17 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 не уповноважував громадянина ОСОБА_2 на підписання договору оренди землі щодо належної йому земельної ділянки, що підтверджується змістом довіреності.

Громадянин ОСОБА_2, на підставі довіреності від 17 грудня 2015 року від імені громадянина ОСОБА_1, не мав права підписувати договір оренди землі від 26 січня 2016 року з селянським (фермерським) господарством «Новікова Івана Миколайовича», засновником і керівником якого він є, оскільки частиною 3 статті 238 ЦК України визначено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є як керівник і засновник юридичної особи.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Новікова Івана Миколайовича» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процессуального права, оскільки суд першої інстанції ніяким чином не досліджував наведені ним факти і не надав цим фактам правової оцінки у своєму рішенні. Просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відзиви на апеляційну скаргу від сторін до суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, за наступного.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,0039 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 3, 7, 56 57-59).

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадянин ОСОБА_2 є засновником і керівником селянського (фермерського) господарства «Новікова Івана Миколайовича» (а.с. 11-13).

17 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 видав довіреність, якою уповноважив громадянина ОСОБА_2 представляти його інтереси у відділі Держземагенства у Маловисківському районі, реєстраційній службі Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області. Для цього представникові надано право одержувати необхідні довідки та інші документи, подавати від імені другої сторони, яку він представляє заяви та інші документи, підписувати їх, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність посвідчена секретарем Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 54, 76-78).

26 січня 2016 року укладено договір оренди землі від імені орендодавця ОСОБА_1 і орендаря СФГ «Новікова І.М.» щодо оренди земельної ділянки площею 5,0039 га, кадастровий номер НОМЕР_1, який зареєстрований 17 лютого 2016 року (а.с. 4-6, 51-53).

Із відзиву на позов та із матеріалів реєстраційної справи вбачається, що підпис від імені орендодавця ОСОБА_1 у спірному договорі оренди землі виконав громадянин ОСОБА_2 на підставі довіреності від 17 грудня 2015 року.

Задовольняючи позов суд мотивував свій висновок тим, що позивач ОСОБА_1 спірний договір оренди земельної ділянки від 26 січня 2016 року власноручно не підписував і не уповноважував ОСОБА_2 на його підписання.

При цьому суд відмітив, що закон забороняє представникові вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, а отже спірний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положенням частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір оренди землі може бути визнано у судовому порядку недійсним з підстав встановлених ст. 215 ЦК України та ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Так відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Апеляційним судом встановлено, що згідно копії Державного Акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 5.00 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 3).

Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 26.01.2016 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2016 року, ОСОБА_1 передав свою земельну ділянку відповідачу в оренду терміном на 49 років (а.с. 51 - 52, 57). Договір від імені ОСОБА_1 підписав ОСОБА_2, який на час підписання договору був засновником Селянського (фермерського) господарства «Новікова Івана Миколайовича».

Факт підписання договору оренди землі від імені орендодавця ОСОБА_2 не заперечує та посилається на довіреність видану йому ОСОБА_1

Із дослідженої судом апеляційної інстанції довіреності від 17.12.2015 року посвідченої секретарем Злинської сільської ради Пешехоновою В.І. вбачається, що ОСОБА_1 за попередньо досягнутим усним договором з громадянином ОСОБА_2 цією довіреністю уповноважив останнього представляти його інтереси у відділі Держземагенства у Маловисківському районі, реєстраційній службі Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області надавши для цього представнику право одержувати необхідні довідки та інші документи, подавати від імені довірителя заяви, та інші документи підписувати їх, а також виконувати всі інші дії пов'язані із цією довіреністю.

Довіреність не містить положень щодо уповноважень ОСОБА_2 на укладання від імені ОСОБА_1 договору оренди землі.

А отже, доводи відповідача, що укладаючи від імені ОСОБА_1 договір оренди землі він діяв в межах наданих йому повноважень, не узгоджується із текстом довіреності.

Договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є різновидом правочину як юридичний факт дії, тому правочин зіставляється з договором як загальне й конкретне, при цьому кожний договір є правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладення договору є вольовою дією його сторін, оскільки сторони договору, укладаючи його, мають бажати настання наслідків цієї дії.

Позивач не надав суду доказів які б містили інформацію про бажання відповідача укласти договір оренди землі і надання позивачу повноважень на вчинення такої дії.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно незаконності дій відповідача, який, як представник орендодавця, підписав договір оренди землі в інтересах фермерського господарства інтереси якого він представляє (ч.3 ст. 238 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Новікова Івана Миколайовича» залишити без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 лютого 2019 року.

Суддя доповідач: С.А.Кіселик

Судді: С.М.Єгорова

С.І.Мурашко