Справа№592/8525/19
Провадження №2/592/3405/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Сумської міської ради (місцезнаходження: 40000, м. Суми, пл. Незалежності, буд. 2), третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 40022, м. Суми, просп. Шевченка, буд. 3), про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який підтримала в судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка на час смерті мешкала та була зареєстрована разом з чоловіком, батьком позивача - ОСОБА_3 . З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори ніхто не звертався, оскільки батько фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. За життя останній склав заповіт, згідно якого все належне йому майно спадкодавець заповів своїй доньці - ОСОБА_1 . Після смерті батька позивач звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , однак постановою державного нотаріуса Калініченко Є.Ю. від 29.05.2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вбачаються розбіжності в свідоцтві про право власності на житло від 09.04.1993 року та довідці БТІ, а також у заповіті допущено помилку в написанні прізвища спадкоємця. Тому позивач просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, складеного батьком - ОСОБА_3 , в якому зазначено, що все майно заповідається його доньці ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 07.06.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник Сумської міської ради, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглянути без його участі та зазначив, що при прийнятті рішення по справі слід врахувати положення ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, та роз`яснення, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13.

Представник Сумської міської державної нотаріальної контори, будучи сповіщений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками є: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 15.07.1948 року (а.с.9).

28.06.1977 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №1109; після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « ОСОБА_5 » (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.7).

Як вбачається з Довідки №4310/6, наданої КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» СМР від 15.05.2019 року, станом на 29.12.2012 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів від 09.04.1993 року, на підставі рішення Сумського міськвиконкому №123 від 15.03.1993 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Починаючи з 07.07.1992 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані та спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи, наданими відділом реєстрації місця проживання Управління «ЦНАП у м. Суми» СМР від 30.05.2019 року (а.с.16).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, проживаючи разом із спадкодавцем - дружиною на час відкриття спадщини, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, її частку у квартирі АДРЕСА_3 , набувши статусу одноосібного володільця.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.8).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Канівець Л.О. від 25.10.1996 року, згідно якого, спадкодавець на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все те, на що він буде мати право за законом чи за заповітом, заповів своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.18).

29.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори з проханням видати їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне їй спадкове майно, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Втім, постановою Державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є.Ю. від 29.05.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як із Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.04.1993 року вбачається форма власності спірної квартири «спільна сумісна», тоді як рядок відомостей про власників містить інформацію щодо однієї особи - ОСОБА_3 . В той же час, гідно Довідки, наданої КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» СМР від 15.05.2019 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 . Крім того, в заповіті прізвище спадкоємця зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним, де вказано прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.17).

Згідно положень ст.ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

З листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, довела факт належності правовстановлюючого документа - заповіту, складеного 25.10.1996 року ОСОБА_3 , яким все майно останнього заповідається його доньці ОСОБА_1 , - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим слід визнати за позивачем право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1225, 1226, 1233-1236, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме заповіту, складеного ОСОБА_3 від 25.10.1996 року на ім`я « ОСОБА_1 », - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко