_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/432/19
Провадження № 2/520/2280/19
УХВАЛА

11.02.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_3), про усунення перешкод у здійсненні права власності та користуванні нерухомим майном, здійснення розподілу в натурі домоволодіння, надання згоди на приватизацію земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яку останні до відкриття провадження по справі уточнили та згідно з редакцією позову від 21.01.2019 року, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності та користуванні нерухомим майном, здійснення розподілу в натурі домоволодіння, надання згоди на приватизацію земельної ділянки, просять суд:

- зобов'язати відповідачів усунути перешкоди, що вони спричинили та продовжують спричиняти позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні права власності та права користування власним домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відновити за власний кошт металеву огорожу та металеву хвіртку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільній межі, що була ним самоуправно демонтована;

- зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забезпечити для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вільне постійне користування з можливістю приватизації, вільний прохід та використання двох проходів, що позначені в схемі розподілу та технічних документах між літерами А-Б, завдовжки 17,72м, завширшки 2,07 м.: та між літерами К-П завдовжки 3,1 м, завширшки 1,03м.;

- зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у вільному користуванні та обслуговуванні Клименками їхнього городу, саду та власного приміщення сараю літера Д;

- здійснити розподіл в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, та домоволодіння за адресою АДРЕСА_4, що фактично є спільним суміжним, між власниками - позивачами ОСОБА_2, та відповідачами ОСОБА_5, визначити вірну площу, частину та фактичний склад домоволодіння, що перебуває у власності відповідачів ОСОБА_5, та зобов'язати відповідачів ОСОБА_5 внести відповідні зміни в правовстановлюючі документи;

- дозволити ОСОБА_2 та ОСОБА_1, без згоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підготувати увесь пакет необхідної та достатньої документації та здійснити приватизацію земельної ділянки, утому числі, двох проходів та площі завширшки по 1 м по периметру приміщення сараю літера Д, відповідно до схеми розподілу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, від 16.05.2009 року, укладеної з попереднім власником ОСОБА_6

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні.

У відповідності до ст. 19, 20 ЦПК України даний спір розглядається у порядку цивільного судочинства.

Справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Позивачем у позові зазначено, що він просить суд призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Оглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 4 ч.2 ст. 187 ЦПК України передбачено, що при постановленні ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом вирішується питання за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатись справа.

Згідно ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: - наказного провадження; - позовного провадження (загального або спрощеного); - окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Таке клопотання має стосуватися розгляду в порядку спрощеного позовного провадження всієї справи і не може стосуватися лише певної частини позовних вимог, інакше суд не приймає його до розгляду, про що зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З огляду на предмет позову, з метою повного та всебічного встановлення усіх обставин справи, а також забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, значення справи для сторін, з метою збереження прав сторін та для надання їм захисту їх Конституційних прав, суд вважає, що дана справа не підпадає під ознаки малозначної справи та не вбачає можливості розглядати вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про відсутність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно з п.2 ч.2 ст.277 ЦПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 274 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження необхідно відмовити та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викладене, справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача зокрема про витребування доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються зокрема результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Так, одночасно з позовною завою позивачами надано до суду клопотання про витребування доказів, в якому позивачі просять суд:

- витребувати у відповідача ОСОБА_5 правовстановлюючу документацію на право власності на спірну частину даного домоволодіння;

- витребувати в Одеському КП МБТІ письмові відомості, кому належить на праві власності інша 1/2 частина домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_4, що раніше належала власнику ОСОБА_3, та на підставі яких правовстановлюючих та технічних документів. Надати копії вказаних документів, якщо таки є в наявності;

- в Одеській міській Раді та в Департаменті Комунальної власності ОМР пакет проектно-дозвільної документації щодо приватизації заявником ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4;

- в Київському РВНП м. Одеси - копію матеріалу №36684 від 29.12.2018 року за заявою ОСОБА_2 на протиправні дії ОСОБА_4

Оглянувши надане до суду клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У той же час, частиною другою статті 84 ЦПК України визначено вимоги до змісту клопотання, а саме в клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали клопотання позивача приходить до висновку, що воно не відповідає вимогам п. 2, 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а саме позивачами не зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, не надано доказів на підтвердження того, що позивачі здійснювали заходи для отримання в позасудовому порядку заявлених до витребування доказів та у останніх є перешкоди в наданні/отриманні цих доказів.

Отже, оскільки позивачами не підтверджено неможливість самостійного надання заявлених до витребування доказів, суд доходить до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання.

Одночасно з позовною заявою, позивачами заявлено заяву про забезпечення позову, оформлена, як вимога у позовній заяві, в якій позивачі просять суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту та встановлення заборони ОСОБА_4, ОСОБА_5 та третім особам здійснювати будь-яки дії щодо відчуження домоволодіння та/або приватизації та оформлення права власності на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, до вирішення спору.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається зокрема одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.>

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що ним всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову не зазначено пропозицію щодо зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову (ч.4 ст. 154 ЦПК України).

Статтею 154 ЦПК України передбачено право та обов'язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення під час розгляду заяви про забезпечення позову, тобто відповідно до вимог ст.151 ЦПК України позивач повинен внести пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а суд відповідно до положень ст.154 ЦПК України буде вирішувати обов'язковість його застосування.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, заява позивачів про забезпечення позову підлягає поверненню.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивачів на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 19, 83, 84, 151, 154, 187, 189, 190, 274, 277 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження - відмовити.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_3), про усунення перешкод у здійсненні права власності та користуванні нерухомим майном, здійснення розподілу в натурі домоволодіння, надання згоди на приватизацію земельної ділянки.

Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи у залі № 226 Київського районного суду м. Одеси на 21 березня 2019 року о 11 годині 00 хвилин.

Клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування доказів - залишити без задоволення.

Заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, оформлену як вимогу в позовній заяві - повернути заявникам.

Визначити відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов'язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач, у відповідності до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, має право у строк для подання відзиву пред'явити зустрічний позов.

Визначити третій особі п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позовну заяву, до яких застосовуються правила встановлені частинами 3-6 статті 178 ЦПК України. Копія пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

Роз'яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз'яснити третій особі, що у разі отримання відзиву на позову заяву, третя особа має право у відповідності до ст. 181 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву, надати пояснення щодо відзиву, до яких застосовуються правила, встановлені частинами 3-6 статті 178 ЦПК України. Копія пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) пояснень до суду.

Роз'яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/sud1512/.

Копію ухвали, пам'ятку про роз'яснення прав та обов'язків передбачених ст. 43, ст. 49 ЦПК України, надіслати учасникам справи. Копію позовної заяви з доданими до неї документами надіслати відповідачеві та третій особі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області у частині відкриття провадження по справі у зв'язку з порушенням правил підсудності, шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.