Справа №263/3522/16-ц
Провадження № 2/263/210/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л, за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ПП «Чара» ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа Приватне підприємство «Чара» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення на користь приватного підприємства «Чара» інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 571673,22грн. Як вбачається із суті позовних вимог через тривале невиконання рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 02.09.2011 про стягнення зі ОСОБА_5 на користь підприємства заборгованості у розмірі 208746грн, засновник ПП «Чара» ОСОБА_2 стверджує про можливість застосування вимог ст.625 ЦК України до боргу відповідача, надавши відповідний розрахунок, який уточнював з огляду на час провадження по справі.

07.02.2019 позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, за якою просив накласти арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Маріуполь вул. Олімпійська буд.№179, передане відповідачу у приватну власність постановою державного виконавця в рахунок погашення боргу підприємства.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник третьої особи ОСОБА_4, наполягали на необхідності застосування заходів забезпечення позову, вказуючи на застосовані відповідачем заходи до реалізації предмету забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти забезпечення позову, посилаючись на надуманий характер вимог, оскільки стягнення боргу за рішенням суду не відбувається, виконавчі дії неможливі через відсутність виконавчого листа та відмови апеляційної інстанції у видачі його дублікату.

Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість заяві про накладення арешту, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1ч.1ст.159ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та(або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві знаходяться у нього чи в інших осіб.

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може надати можливість відповідачу відчужити спірне майно та утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів.

Відповідно до ч.7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, виходячи з обставин справи, насамперед з розміру заявлених вимог до відповідача, вартості обєкту на який пропонується накласти арешт, відомостей про його використання та можливих втрат відповідача внаслідок застосованих дій забезпечення позову, суд вважає, що позивачу необхідно встановити зустрічне забезпечення в розмірі 100 000 гривен.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149,150,153, 154 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно (реєстраційний номер 123) - нежитлове одноповерхове приміщення магазину, загальною площею 400.7кв.м., розташоване за адресою: м.Маріуполь вул. Олімпійська буд.№179, яке на підставі свідоцтва про право власності №372 від 23.01.2019 належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1)

Відомості відповідно до ч. 1ст.157ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

-стягувач: ОСОБА_2, місце проживання: 87525, Донецька область м.Маріуполь пров.Спортивний буд. 16.

-боржник: ОСОБА_5, місце проживання: 87400, Донецька область, Першотравневий район смт.Мангуш вул.Гагаріна, 21

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання 3 місяці.

Визначити ОСОБА_2 розмір зустрічного забезпечення у сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами: отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, р/р 1792, банк отримувач Держказначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, ) у строк, до 18.02.2019 та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують внесення зазначеної суми на депозит суду.

Ухвала про зустрічне забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів після отримання копії ухвали.

Суддя: О. Соловйов