Ухвала

Іменем України

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 203/4475/13-ц

провадження № 61-22249ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 06 листопада 2019 року, винесені за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення

на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним.

У лютому 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення (магазин)

АДРЕСА_1 , заборонити Чечелівському відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції

у Дніпропетровській області (далі - Чечелівський ВДВС м. Дніпро ГТУЮ

у Дніпропетровській області) проводити дії щодо зазначеного приміщення

та заборонити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - АТ КБ «ПриватБанк») вчиняти будь-які дії щодо спірного приміщення до розгляду справи по суті.

Заява мотивована тим, що позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки зазначеного приміщення, а в той же час проводить активні дії щодо продажу спірного майна та приховує той факт, що з боку Чечелівського ВДВС м. Дніпро ГТУЮ в Дніпропетровській області плануються дії з реалізації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , а невчинення заходів забезпечення може ускладнити виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, накладено арешт на приміщення

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу серія ВСТ № 555670, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А. В., реєстр № 1737 від 16 травня 2006 року.

У касаційній скарзі, поданій 09 грудня 2019 року, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року і передати справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що постанову суду апеляційної інстанції було отримано 14 листопада 2019 року,

що підтверджується копією супровідного листа Дніпровського апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає

за можливе його поновити.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що майно,

на яке накладено арешт, знаходиться в іпотеці АТ КБ «ПриватБанк»,

а вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають реалізації прав іпотекодержателя щодо звернення стягнення на іпотечне майно.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 ,звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зазначив, що банк проводить активні дії щодо продажу спірного майна

та приховує той факт, що з боку Чечелівського ВДВС м. Дніпро ГТУЮ

в Дніпропетровській області проводяться дії з реалізації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Суди, надавши оцінку доводам заявника, суди виходили з того, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи із правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 14-127гс19), іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна (предмета застави), а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним залишено без розгляду.

Залишення позову без розгляду є згідно зі статтею 158 ЦПК України підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року не може вважатись обґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року задовольнити.

Поновити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»

строк на касаційне оскарження ухвали Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, винесені за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору іпотеки недійсним, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович