Справа № 326/1874/19
Провадження № 2/326/511/2019
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27 грудня 2019 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з житлового будинку «А аа1», загальною площею 91,9 кв.м, та господарських будівель та споруд: навіс «В», душова «Г», льох «Е», туалет «Ж», сарай «З», курник «И», котельня «К», басейн «Б», колодязь «Д», замощення «І», тротуар «ІІ», огорожа «N», ворота «№1», хвіртка «№2» за набувальною давністю.

При дослідженні матеріалів заяви встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Отже, пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю можливе за наявності доказів того, що особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Між тим, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч. 1 ст. 2, ч.1 ст.4 ЦПК України, як, яким чином і коли відповідач порушив, не визнав чи оспорив права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст. 344 ЦК України.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Проте в порушення зазначених норм позивач не зазначив чи використав він заходи досудового врегулювання спору.

В зв`язку з цим, ухвалою суду від 04.12.2019 дана позовна заява була залишена без руху, та надано позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків. Згідно реєстру поштових відправлень Укрпошта, позивачу особисто вручено відправлення 12.12.2019. Проте у встановлений строк недоліки не усунуто позивачем. Строк наданий судом для усунення недоліків сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом термін, тому заява підлягає поверненню позивачу відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 260, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

27.12.2019