ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6884/19 Головуючий суддя І інстанції Янцовська Т. М.
Провадження № 22-ц/818/5720/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року, постановлену у складі судді Янцовської Т.М., по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року КП «Харківводоканал» відмовлено у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» просить зазначену ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати за подання апеляційної скарги просить покласти на боржників.

В обґрунтування скарги зазначено, що посилання суду першої інстанції на неможливість виконання ст. 169 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки зазначена обставина не відноситься до переліку підстав, визначених ст. 165 ЦПК України, за яких суд відмовляє у видачі судового наказу.

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про відмову у видачі судового наказу, оскарження якої передбачено п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що представник КП «Харківводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення у розмірі 5586 грн. 51 коп.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що до заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії заяви для боржників, що унеможливлює виконання ст. 169 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наявністю таких підстав для відмови у видачі судового наказу.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені у ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Вказана норма передбачає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Так, нормами частин 1-3 статті 163 ЦПК України регламентовано форму і зміст заяви про видачу судового наказу, за якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

3. До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вказана норма права підлягає застосуванню у поєднанні з правилом ч. 2 ст. 169 ЦПК України, яким передбачено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

З огляду на викладене, обґрунтованим та відповідає вказаній нормі закону висновок суду першої інстанції про те, що заява про видачу судового наказу повинна відповідати загальним вимогам, що висуваються до позовних заяв у ч. 1 ст. 177 ЦПК України, за якою позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вказана вимога не була дотримана КП «Харківводоканал».

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Вказане свідчить, що КП «Харківводоканал» не позбавлене можливості повторно звернутись з аналогічною заявою, додавши примірник заяви та копій доданих письмових матеріалів відповідно до кількості боржників.

За таких обставин, встановивши, що судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 грудня 2019 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.