Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/327/19
Провадження № 2/382/400/19
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвоката Лещенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково припиненим права власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково припиненим права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обгрунтовував тим, що на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 31 липня 2014 р., яким поділено в натурі житловий будинок за АДРЕСА_1 , а також припинено право спільної часткової власності, він є власником окремого житлового будинку за АДРЕСА_1 (виділена частка в натурі 39/100, ідеальна частка 1/3 ), тобто є єдиним власником об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 41,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами. Інша виділена в натурі частка 61/100, ідеальна частка 2/3 житлового будинку належить на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 . Питання щодо земельної ділянки не вирішувалося. Право власності на вказаний об`єкт житлової нерухомості 26 вересня 2014 року було зареєстровано реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 7192899. Рішенням Яготинської міської ради Київської області від 16 вересня 2017 року № 151 належній йому частині житлового будинку за АДРЕСА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 . Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться по АДРЕСА_3 був виданий лише на ім`я ОСОБА_4 , а тому він, як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, позбавлений можливості в повній мірі користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем після її смерті відповідно до заповіту, посвідченого 13 березня 2010 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Тищенко І.В., реєстровий № 2-203, є ОСОБА_3 - відповідач по справі. На даний час йому стало відомо, що останній звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В., на підставі якої відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_3 , як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , як співвласник житлового будинку за АДРЕСА_1 , відмовляються будь-яким чином вирішити питання щодо подальшого поділу земельної ділянки з можливістю її використання для обслуговування ним належного йому на праві власності об`єкту житлової нерухомості. Просив визнати частково припиненим право власності ОСОБА_4 на 1/3 частки земельної ділянки із загальної площі 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :08:043:0046, та яка належала останній на праві власності та визнати за ним право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :08:043:0046, яка належала на праві власності ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Свої вимоги обгрунтував тим, що на момент виготовлення державного акту, на підставі якого була незаконно приватизована 1/3 частина земельної ділянки позивача, діяв Земельний кодекс в редакції закону від 18.12.1990р. та статтею 30 цього Кодексу передбачалося перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду. В силу ч.1 ст. 30 ЗК при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об"єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження-будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Про порушене право на земельну ділянку позивач дізнався після смерті матері, тому строк позовної давності ним не пропущений.

Відповідачі позов визнали частково, мотивуючи це тим, що не проти того, щоб позивач користувався земельною ділянкою, що знаходиться під належними йому спорудами. Крім цього, зазначили, що позивач до смерті матері користувався частиною земельної ділянки у розмірі наближеному до 0,04 соток.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 14 Конституції України землі є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно із ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

В силу ч. ч.1, 2 ст. 30 ЗК України ( в редакції Закону № 562-ХII від 18.12.90 р.) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об"єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження-будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянеки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об"єктів.

Згідно із ч.ч. 1,4 ст. 42 ЗК України ( в редакції Закону № 562-ХII від 18.12.90 р.) громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об"єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

В судовому засіданні установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 1998 р. позивач є власником 1/3 частини житлового будинку за АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками будинку були ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Договір купівлі-продажу не містить будь-яких застережень щодо переходу права на земельну ділянку, (а.с. 32). Згідно з рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31 липня 2014 рокупозивач є власником житлового будинку за АДРЕСА_1 , (виділена частка в натурі 39/100, ідеальна частка 1/3), тобто є власником об`єкту житлової нерухомості загальною площею 41,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, (копія рішення, а.с. 11, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а.с. 8). Інша виділена в натурі частка 61/100, ідеальна частка 2/3 житлового будинку, належить на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 . Право власності на вказаний об`єкт житлової нерухомості 26 вересня 2014 року було зареєстровано реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 7192899, (а.с. 9-10). Рішенням Яготинської міської ради Київської області від 16 вересня 2017 року № 151 належній позивачу частині житлового будинку АДРЕСА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , (а.с. 15). Земельна ділянка загальною площею 0, 1471 га, з яких: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд- 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства- 0,0471 га, що розташована у АДРЕСА_1 передана у приватну власність згідно державного акту № 807 від 17.12.99 р. ОСОБА_4 , (Інформація з державного земельного кадастру про право власності на речові права та земельні ділянки, а.с.17, довідка Яготинської міської ради, а.с. 18). Проте, в силу ст. 30 ЗК України (в ред. від 18.12.1990 р.), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до позивача разом з переходом права власності на 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_4 , перейшло право на 1/3 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а тому приватизація земельної ділянки ОСОБА_4 порушила законні права позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, (копія свідоцтва про смерть, а.с. 19). Спадкоємцем після її смерті відповідно до заповіту, посвідченого 13 березня 2010 року державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Тищенко І.В., реєстровий № 2-203, є ОСОБА_3 - відповідач по справі, (а.с. 16). З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 34-51) вбачається, що 9 листопада 2018 р. відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, Черних О.В. із заявами про відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки у позивача на момент видачі державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вже виникло право на 1/3 частину цієї земельної ділянки, то позовні вимоги грунтуються на законі та відповідач ОСОБА_3 в силу закону може успадкувати лише 2/3 частини спірної земельної ділянки. При цьому, суд приймає доводи позивача в тій частині, що про порушене право він дізнався після смерті матері, оскільки з пояснень відповідачів витікає, що саме до вказаного позивачем періоду він вільно користувався частиною спірної земельної ділянки, а заява про застосування строку позовної давності від відповідачів не надходила.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 81,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 30, 42 ЗК України (у редакції Закону № 562-ХII від 18.12.90 р..), ст. ст. 152, 158 ЗК України, ст.ст. 15-16, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання частково припиненим права власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати частково припиненим право власності ОСОБА_4 на 1/3 частки земельної ділянки із загальної площі 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :08:043:0046, та яка належала останній на праві власності. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :08:043:0046, та належала на праві власності ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.