Справа № 133/3100/18
УХВАЛА

08.02.2019

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_5.

Позивача ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на підставі приватної власності, та житловий будинок № 73 по вул.. Тухачевського в с. Козятині Козятинського району Вінницької області, що належить на праві власності ОСОБА_5, яка є дружиною відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що на розгляді Козятинського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_5.

10.10..2018 року о 18 год. 25 хв. в с. Кашперівка Козятинського району Вінницької області на а/д Ружин-Бердичів, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості для руху,не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_3, який зупинився попереду, чим допустив зіткнення з вказаним автомобілем, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1,13.1 ПДР.

Автомобіль марки «МАЗ-543205-226», д.н.з. НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Житловий будинок № 73 по вул.. Тухачевського в с. Козятині Козятинського району Вінницької області, що належить на праві власності ОСОБА_5, яка є дружиною відповідача.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі № 133/2591/18 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до звіту № 2642 про оцінку автомобіля «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_3 від 18.10.2018 майнова шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП становить 190 956,26 грн., що становить ринкову вартість автомобіля «Тойота Кемрі 2.4» , д.н.з. НОМЕР_3 на момент проведення експертизи без врахування аварійних пошкоджень.

Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданням, пренесених внаслідок пошкодження автомобіля та відмови відповідача відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку. Це породило у нього нервозність, неспокій, безсоння, вплинуло на стосунки у сімї, відношення до оточуючих, призвело до вимушених негативних змін у життєвих стосунках і змусило вишукувати кошти та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Моральну шкоду оцінив у 25 000 грн. Проведено розрахунок судових витрат та сплату судового збору, загальна сума становить 31 113,80 грн.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, приходжу до такого висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, зокрема, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно ч.1ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст. 149 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зі змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб'єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб'єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Так, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову судом встановлено, що заявником не надано доказів, що майно, на яке він просить накласти арешт, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а саме не надано підтверджуючих документів на право приватної власності автомобілем НОМЕР_5 та свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № 73 по вул.. Тухачевського в с. Козятині Козятинського району Вінницької області, де було б зазначено, що вищеперераховане майно дійсно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Крім того, не надано доказів, що житловий будинок є також власністю відповідача.

Також заявником не вказано вартість майна, на яке просить накласти арешт, не наведено мотивів того, чи є обраний ним запобіжний захід співмірним ціні заявленого позову.

У відповідності до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, її необхідно повернути заявнику.

Разом з тим, вважаю за необхідне розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_5 повернути заявнику.

Розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Повернути ОСОБА_3 сплачені ним суму коштів на оплату судового збору, згідно квитанції: № 98 від 21 січня 2019 року в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на рахунок № 0007, МФО 802015, одержувач коштів: ГУ ДКСУ у Козятинському районі та м. Козятині, 22030101.

Ухвала складена 08.02.2019.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_2

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Секретар

Дата документу 08.02.2019