Провадження № 2-о/761/30/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Смігунова В.В., Савенко О.І.,

за участі представника заявника: Наїдко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Білімед», заінтересована особа: Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення факту недостовірності інформації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2018 року до суду надійшла зазначена заява.

Під час слухання справи як заінтересовану особу було залучено Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У заяві заявник просить:

- встановити факт недостовірності інформації щодо позивача, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі інтернет на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/ під назвою «Кияни замовили фісталівцям матеріалів для гемодіалізу на 30 мільйонів втричі дорожче від Європи», в частині наступних тверджень:

-«Закупівлю провели за двома лотами, у рамках яких замовили витратні матеріали виробництва «B. Braun Avitum AG» (Німеччина). Польські лікарні замовляють препарати цього виробника у місцевого дистриб`ютора втричі дешевше. Наприклад, 22 березня цього року один з медзакладів замовив гемодіалізні концентрати з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л), тоді як департамент охорони здоров`я КМДА погодився на ціну - 40,66 грн/л (договірні ціни за кожним замовленим витратним матеріалом у таблиці нижче)»;

-«Фістульні голки коштуватимуть 23 грн/шт. без ПДВ. Поляки замовляють аналогічні голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень). На держзакупівлях Чехії ціна на фістульні голки у квітні цього року становила 5,65 чеських крон без ПДВ, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн.»;

-встановити факт недостовірності інформації щодо позивача, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі інтернет на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3/ було опубліковано статтю під назвою «У Краматорську фісталівці прикрутили ще 20 % до і так двічі задертих цін на матеріали для гемодіалізу» в частині наступних тверджень:

-«При цьому, договірні ціни на медпрепарати для київських лікарень були завищені вдвічі у порівнянні з закупівельними цінами на ці ж препарати у Польщі та Чехії. Як повідомляли «НГ», у квітні цього року чеські державні медичні заклади замовляли фістульні голки по 5,65 чеських крон без ПДВ за штуку, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн. Польські лікарні замовляють голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень), а гемодіалізні концентрати - з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л).»;

-спростувати зазначену недостовірну інформацію щодо позивача.

Вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 9 годині 40 хвилин на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/ було опубліковано статтю під назвою «Кияни замовили фісталівцям матеріалів для гемодіалізу на 30 мільйонів втричі дорожче від Європи», в якій вказано наступну інформацію:

-«Закупівлю провели за двома лотами, у рамках яких замовили витратні матеріали виробництва «B. Braun Avitum AG» (Німеччина). Польські лікарні замовляють препарати цього виробника у місцевого дистриб`ютора втричі дешевше. Наприклад, 22 березня цього року один з мед закладів замовив гемодіалізні концентрати з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л), тобі як департамент охорони здоров`я КМДА погодився на ціну - 40,66 грн/л (договірні ціни за кожним замовленим витратним матеріалом у таблиці нижче)»;

-«Фістульні голки коштуватимуть 23 грн/шт. без ПДВ. Поляки замовляють аналогічні голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень). На держзакупівлях Чехії ціна на фістульні голки у квітні цього року становила 5,65 чеських крон без ПДВ, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн.».

Крім того, 17.05.2018 о 10 годині 00 хвилин на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3/ було опубліковано статтю під назвою «У Краматорську фісталівці прикрутили ще 20 % до і так двічі задертих цін на матеріали для гемодіалізу», в якій вказано наступну інформацію:

- «При цьому, договірні ціни на медпрепарати для київських лікарень були завищені вдвічі у порівнянні з закупівельними цінами на ці ж препарати у Польщі та Чехії. Як повідомляли «НГ», у квітні цього року чеські державні медичні заклади замовляли фістульні голки по 5,65 чеських крон без ПДВ за штуку, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн. Польські лікарні замовляють голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень), а гемодіалізні концентрати - з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л).».

Заявник зазначає, що вказана інформація є недостовірною, викладена у формі фактичних тверджень, носить негативний характер та формує негативний образ у глядачів та читачів щодо заявника, внаслідок чого були порушені особисті немайнові права заявника.

Так як заявнику не вдалось встановити власника вебсайту та автора статті, заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Частина 2 статті 315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК ( 435-15 ) судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК (1618-15 ).

У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов`язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник вживав заходів щодо встановлення власника сайту на якому були розміщені статті, проте його встановити не вдалось.

У відповідності з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Звертаючись до суду із заявою заявник зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 9 годині 40 хвилин на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/ було опубліковано статтю під назвою «Кияни замовили фісталівцям матеріалів для гемодіалізу на 30 мільйонів втричі дорожче від Європи», в якій вказано наступну інформацію:

-«Закупівлю провели за двома лотами, у рамках яких замовили витратні матеріали виробництва «B. Braun Avitum AG» (Німеччина). Польські лікарні замовляють препарати цього виробника у місцевого дистриб`ютора втричі дешевше. Наприклад, 22 березня цього року один з мед закладів замовив гемодіалізні концентрати з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л), тобі як департамент охорони здоров`я КМДА погодився на ціну - 40,66 грн/л (договірні ціни за кожним замовленим витратним матеріалом у таблиці нижче)»;

-«Фістульні голки коштуватимуть 23 грн/шт. без ПДВ. Поляки замовляють аналогічні голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень). На держзакупівлях Чехії ціна на фістульні голки у квітні цього року становила 5,65 чеських крон без ПДВ, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн.».

Крім того, 17.05.2018 о 10 годині 00 хвилин на веб-сайті www.nashigrоshi.org за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3/ було опубліковано статтю під назвою «У Краматорську фісталівці прикрутили ще 20 % до і так двічі задертих цін на матеріали для гемодіалізу», в якій вказано наступну інформацію:

- «При цьому, договірні ціни на медпрепарати для київських лікарень були завищені вдвічі у порівнянні з закупівельними цінами на ці ж препарати у Польщі та Чехії. Як повідомляли «НГ», у квітні цього року чеські державні медичні заклади замовляли фістульні голки по 5,65 чеських крон без ПДВ за штуку, що у перерахунку за курсом НБУ - 7 грн. Польські лікарні замовляють голки за ціною, що не перевищує 1 злотого (7-8 гривень), а гемодіалізні концентрати - з розрахунку 1,99 зл за літр (у перерахунку за курсом НБУ - 15 грн/л).».

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна , Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Так, представник заявника зазначає, що інформація, яку він просить визнати такою, що не відповідає дійсності знижує престиж заявника, його ділову репутацію, була поширена шляхом опублікування в інтернет виданні необмеженому колу користувачів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За змістом ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

У ст. 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Як визначено статтею 5 Закону України «Про інформацію», кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті, ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Отже, провівши системний аналіз діючого законодавства України, взявши до уваги відповідну судову практику та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, вивчивши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків, що в ході судового розгляду не доведено факту вчинення правопорушення, яке полягало саме в поширенні інформації, яка у відповідності до вимог закону може мати статус «недостовірної», такої, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі заявника повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Крім того, варто зауважити, що стороною заявника не надано суду доказів, що внаслідок поширення зазначених в заяві відомостей, заявнику завдана шкода відповідним особистим немайновим благам, враховуючи що вказані в заяві цитати не стосуються особисто заявника.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265, 315 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 201, 277, 280, 297 ЦК України; ст. 9 Закону України "Про інформацію"; ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до цієї Конвенції; Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27 лютого 2009р. за № 1, суд, -

вирішив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Білімед», заінтересована особа: Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення факту недостовірності інформації та спростування недостовірної інформації - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула