Справа № 182/2951/17
Провадження № 2/0182/542/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (далі за текстом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз») про захист прав споживачів.

Свої вимоги мотивує тим, що він є споживачем послуг природного газу за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Миру, буд. 30.

24 березня 2017 року в належному позивачу житловому будинку представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» була проведена перевірка, в результаті якої був виявлений факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу відповідно до п.п.3 п. 1 гл.2 ХІ кодексу газорозподільних систем - відсутня мала пломба на лічильному механізмі марки «Візар» типорозміру G-6, заводський № 0121980.

По даному факту складений відповідний Акт про порушення № 4, після чого вказаний лічильник було демонтовано для проведення експертизи.

Позивач зазначає, що він не згоден з виявленими порушеннями, оскільки в роботу газового лічильника не втручався, а на Актах про виявлення порушень та демонтаж лічильника газу від 24 березня 2017 року не його підписи.

Після проведення 28 березня 2017 року експертизи лічильника, було підтверджено втручання з вини абонента та визначено, що побутовий лічильник газу непридатний до експлуатації за пунктами 1.1, 1.3, 1.6, 2.3, про що також складено відповідний Акт експертизи лічильника газу № 32, який позивач також не підписував та взагалі не був присутній під час її проведення.

На підставі висновку комісії було складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості від 31 березня 2017 року відповідно до якого, вартість необлікованого (донарахованого) природного газу за період з 17 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року становить 2649,412 грн. за 282,257 м3.

Позивач не згоден із розрахунком проведеним відповідачем, вважає його незаконним та безпідставним, тому просить суд визнати недійсними, незаконними та такими, що не відповідають дійсності Акт № (о/р НОМЕР_1 від 24.03.2017 року про виявлення порушень, Акт (протокол) № (о/р) НОМЕР_1 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 24.03.2017 року, Акт про порушення № 4 від 24.03.2017 року, Акт про порушення № 32 від 28.03.2017 року та Акт № 32 експертизи лічильника газу від 28.03.2017 року.

Крім того, просить визнати незаконним Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості від 31 березня 2017 року на суму 2649,412 грн.

Під час судового засідання 04 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та суду пояснила, що з експертизою лічильника газу вона згодна, оскільки була присутня під час її проведення, однак не погоджується із проведеним розрахунком заборгованості.

Представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» позовні вимоги не визнав та в своїх запереченнях (а.с.14-25) зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач ОСОБА_3 та його представник були присутніми при перевірці та огляді лічильника, про що свідчать їх підписи в Актах про виявлення порушень. Крім того представник позивача ОСОБА_1 була присутня під час проведення експертизи лічильника газу марки «Візар» типорозміру G-6, заводський № 0121980, після чого була ознайомлена з висновком комісії та не вказала в Акті експертизи № 32 від 28 березня 2017 року жодного зауваження, щодо порушення Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті.

Таким чином, позивач, як побутовий споживач у відповідності до вимог п. 3 глави 5 ІІІ розділу Кодексу газорозподільних систем має нести відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, а також дій, що призводять до заниження показників лічильника.

Отже на думку представника відповідача, усі складені представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» Акти відносно лічильника, який був встановлений у належному позивачу житловому будинку є цілком правомірними та відповідають вимогам діючого законодавство.

В судовому засіданні 04 лютого 2019 року представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_2 підтримала викладене в запереченнях та просила суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши сторони, опитавши свідків, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що позивач є споживачем послуг природного газу за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Миру, буд. 30.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

24 березня 2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» була проведена перевірка, внаслідок якої було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу відповідно до п.п.3 п. 1 гл.2 ХІ кодексу газорозподільних систем - відсутня мала пломба на лічильному механізмі марки «Візар» типорозміру G-6, заводський № 0121980.

За фактом виявлених порушень складено Акт про порушення № 4, в якому споживача ОСОБА_3 було запрошено на експертизу 28 березня 2017 року о 09:30 год. Даний акт був підписаний позивачем та його представником ОСОБА_1 (а.с.10).

Лічильник марки «Візар» типорозміру G-6, заводський № 0121980 було демонтовано, про що складено відповідний Акт (протокол) № (о/р) НОМЕР_1 від 24 березня 2017 року, в якому також мається підпис позивача ОСОБА_3 та його представника.

28 березня 2017 року в присутності інженера з метрології ДП «Дніпростандартметрологія» ОСОБА_4 було проведено експертизу ЗВТ марки «Візар» типорозміру G-6, 2002 року випуску заводський № 0121980.

За результатами експертизи, комісією було підтверджено втручання з вини абонента та визначено, що побутовий лічильник газу непридатний до експлуатації за пунктами 1.1, 1.3, 1.6, 2.3 та Акт експертизи лічильника газу № 32 від 28 березня 2017 року (а.с.11).

В судовому засіданні 04 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що вона погоджується з експертизою, оскільки безпосередньо була присутня під час її проведення та ознайомилася з висновком комісії.

Із зазначених позивачем ОСОБА_3 предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність складання та розгляду Акта про виявлення порушень від 24 березня 2017 року, Акта про демонтаж лічильника газу та проведення експертизи від 24 березня 2017 року, Акта про порушення № 4 від 24 березня 2017 року, Акта експертизи лічильника газу від 28 березня 2017 року, а також правомірність донарахування за спожитий газ.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Акт про виявлення порушень від 24 березня 2017 року, Акт про демонтаж лічильника газу та проведення експертизи від 24 березня 2017 року, Акт про порушення № 4 від 24 березня 2017 року та Акт експертизи лічильника газу від 28 березня 2017 року були складені працівниками газорозподільної організації, які діяли як посадові особи в межах своїх повноважень і на підставі відповідних положень діючого на той час законодавства та нормативно-правових актів.

Отже, складені представниками газорозподільної організації Акти про порушення є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення перевірки.

Таким чином, оскарження дій щодо донарахування збитків, а також факту складення та розгляду спірних актів, які не встановлюють для позивача ОСОБА_3 будь-яких обовязків, крім рекомендацій сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що на вищезазначених актах не його підпис, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем та його представником суду надано не було.

Частинами 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 щодо визнання незаконним Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 31 серпня 2017 року з наступних підстав.

Актом № 32 експертизи лічильника газу від 28 березня 2017 року, з яким погодилась представник позивача, встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу.

Згідно з пункту 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок обєму необлікованого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається обєм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

31 березня 2017 року на підставі акту про порушення № 4 від 24 березня 2017 року та Акту № 32 експертизи лічильника газу від 28 березня 2017 року комісією по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем згідно було вирішено зробити перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу за період з 17 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року що складає 2649,412 грн. за 282,257 м3 (а.с.4).

З наведеного вбачається, що перерахунок (донарахування) було проведено з додержанням вимог чинного законодавства, а тому суд не вбачає підстав для визнання його незаконним.

На думку суду вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача відновити газопостачання до його домоволодіння є передчасними, оскільки згідно пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та пяти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач відмовляється відновити газопостачання у належному позивачу домоволодінні, останнім суду надано не було.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,13,76,81,89,141,213,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 11,15,16 ЦК України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживачів.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_5