ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 662/1653/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/1871/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Тимченко О.В. від 17 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.11.2011 року ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) отримала кредит у розмірі 1800 грн гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжу картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на сайті htt://privatbank.ua/terms/, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 22903,30 грн, яка складається з: 1119,53 грн - заборгованість за кредитом; 16667,45 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3549,50 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1066,82 грн - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.11.2016 року в сумі 22903,30 грн та понесені судові витрати.

14 грудня 2016 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області ухвалено заочне рішення. Ухвалою від 13 червня 2019 року вказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування зазначає, що Умовами і Правилами погоджено виконання зобов`язань до закінчення строку дії картки. Картка діяла до березня 2016 року, отже при зверненні до суду у жовтні 2016 року строк позовної давності не пропущений. Обов`язок вносити щомісячні платежі не скасовує строку виконання зобов`язань, що відповідає строку дії картки.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Згода О.О., який діє від імені ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

У ході апеляційного розгляду адвокат Згода О.О., який діє від імені ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Просить взяти до уваги, що тарифи, умови і правила відповідачкою не підписані та не погоджені, а тому приєднання до них шляхом підписання анкети-заяви заперечує. Проте не заперечує витрачання ОСОБА_1 коштів на загальну суму 1700 грн та повернення нею 1100 грн, останній платіж 24.04.2013 року. Вважає строк позовної давності пропущений.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись за захистом порушеного права банк подав позов про стягнення заборгованості. В обґрунтування додав анкету-заяву від 16.11.2011 року, підписану ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 року змінила ім`я на ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 6, т. 2 а.с. 15).

У підписаній сторонами заяві позичальника від 16.11.2011 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення строку кредитування, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 16.11.2011 року, банк посилався на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додану до позову редакцію Витягу з Умов і Правил та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Окрім того, надані банком довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 відповідачем не підписані, заперечуються, а тому не можна їх вважати погодженими.

Отже, з наявних у справі доказів неможливо встановити на яких умовах отримано кредитні кошти та яким чином здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитом, а також порядок і розмір нарахування пені і штрафів.

Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З огляду на викладене, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які містяться в матеріалах справи не містять підпису ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.11.2011 року шляхом підписання анкети-заяви. Окрім того, банком не доведено, який саме тариф погодив позичальник. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання та терміни виконання договірних зобов`язань.

Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначеними у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 647/248/17.

Враховуючи, що банком не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд першої інстанції дійшовши правильного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пенею, комісією, а також штрафів, разом з тим, помилково зазначив підстави відмови пропуск строку позовної давності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками, пенею та комісією, а також в частині стягнення штрафів не доведені, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містить погодження та підпису відповідача, в зв`язку з чим, неможливо встановити, які тарифи погодив позичальник щодо пільгового строку користування кредитними коштами, розміру відсоткової ставки, пені, комісії і штрафу, за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, а тому підстави для їх стягнення відсутні у зв`язку з недоведеністю.

Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, кредитор (позивач) має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником (відповідачем) обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не оспорюється отримання кредитної картки № НОМЕР_1 та те, що фактично нею отримані та використані кошти в сумі 1700 грн, на які нарахована комісія, відсотки та інші нарахування, повернуті лише частково в сумі 1100 грн, при цьому останній платіж здійснено 24.04.2013 року, та згідно руху коштів по рахунку не повернуто в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» тіло кредиту в розмірі 600 грн.

Таким чином, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, отже враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, банк має право вимагати виконання обов`язку боржником в будь-який час та захищати свої права через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту).

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 600 грн.В іншій частині позову слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 123,32 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 17 жовтня 2019 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у сумі 600 (шістсот) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 123,32 (сто двадцять три гривні 32 копійки) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 24 грудня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова