Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3743/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Закарпатської області, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради Закарпатської області, про визнання права власності.

26.03.2018 року помер батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м. Виноградів, вул. Чкалова, 59/1 Виноградівського району та земельної ділянки під даним житловим будинком площею 0,0824 Га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, так як на протязі встановленого законом шестимісячного строку подав до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 62605067, номер у нотаріуса 167/2018.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його померлий батько 16.02.1988 року розлучився з своєю дружиною - матірю позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 319993 від 16.02.1988 року. Окрім позивача дітей батько більше не мав, а нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, було набуто ним вже після розірвання шлюбу, тобто воно не входить до спільного майна подружжя.

Так, спадковий житловий будинок в м. Виноградів, вул. Чкалова,59/1 Закарпатської області належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1990 року.

Продаж даного комунального будинку було дозволено фінансовим відділом райвиконкому, що підтверджується відповідною довідкою № 558 від 24.10.1990 року, однак в даній довідці будинок значиться під № 59, а не № 59/1, як вже записано у вище вказаному договорі купівлі-продажу. Таким чином, перед укладенням даного договору виконкомом ОСОБА_3 міської ради була змінена нумерація житлового будинку.

Не дивлячись на той факт, що з 11.12.1990 року ОСОБА_4 вже був власником житлового будинку по вул. Чкалова в м. Виноградів саме під № 59/1, у позивача наявне повідомлення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 1000 від 17.02.1994 року, адресоване його батьку, згідно якого міськвиконком повідомляв, що рішенням № 215 від 24.12.1993 року йому передано у приватну власність земельну ділянку по вул. Чкалова, 59, тобто очевидним є допущення помилки у адресному номері земельної ділянки.

В подальшому, а саме 03.12.2009 року видано, а 07.12.2009 року зареєстровано виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 073522 площею 0,0824 Га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Чкалова, 59. Таким чином, при виготовленні даного державного акту була допущена помилка, а саме він виданий на земельну ділянку по вул. Чкалова, 59, тоді як насправді дана земельна ділянка знаходиться під житловим будинком по вул. Чкалова, 59/1.

Даний державний акт втрачений, у позивача наявна тільки його копія і про втрату державного акту в газету «Новини Виноградівщини» було подано оголошення, яке міститься в № 43 (8597) за 03.11.2018 року.

Згідно довідки КП «ОСОБА_3 РБТІ» № 892 від 31.10.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Виноградів, вул. Чкалова, 59/1 будівництвом завершений та його інвентаризаційна вартість станом на жовтень 2018 року становить 153 774 грн. Згідно архівних даних КП «ОСОБА_3 РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м. Виноградів, вул. Чкалова № 59/1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1990 року.

З даними документами поивач звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказані житловий будинок та земельну ділянку під будинком, але листом № 348/01-16 від 26.10.2018 року його було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4, який помер 26.03.2018 року немає можливості, оскільки ним не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та в разі відсутності вказаних документів мені рекомендовано звернутись до суду.

Перешкодою для видачі позивачу ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою відповідних свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок і земельну ділянку є розбіжності в правовстановлюючих документах, які неможливо наразі усунути, та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку.

На підставі вище викладеного позивач звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок та присадибну земельну ділянку в мВиноградів по вул..Чкалова, 59/1.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 28.01.2019 року, представник позивачка адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд такі задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні 28.01.2019 року, обставини та вимоги позову підтримав та просив суд задоволити позов з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

В наступні судові засідання позивач ОСОБА_1, та його представник не зявилися.

Позивачем до суду подано заяву в якій уточнив позовні вимоги та просив за ним право власності на житловий будинок в м.Виноградів, вул.Чкалова. 59/1 та присадибну земельну ділянку в м.Виноградів по вул.Чкалова, 59. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 26.03.2018 року помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с.6), після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м. Виноградів, вул. Чкалова, 59/1 Виноградівського району та земельної ділянки під даним житловим будинком площею 0,0824 Га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Спадковий житловий будинок в м. Виноградів, вул. Чкалова,59/1 Закарпатської області належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1990 року (а.с.12).

Продаж даного комунального будинку було дозволено фінансовим відділом райвиконкому, що підтверджується відповідною довідкою № 558 від 24.10.1990 року (а.с.13).

Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 13 травня 1999 року (а.с.28). Оригінали вказаних правовстановлюючих документів втрачено (а.с.29).

Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, так як на протязі встановленого законом шестимісячного строку подав до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 62605067, номер у нотаріуса 167/2018 (33).

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його померлий батько 16.02.1988 року розлучився з своєю дружиною - матірю позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 319993 від 16.02.1988 року (а.с.7). Окрім позивача дітей батько більше не мав, а нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, було набуто ним вже після розірвання шлюбу, тобто воно не входить до спільного майна подружжя. Інших спадкоємців по закону чи по заповіту не має.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як видно з представлених доказів, правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено. Інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок загальною корисною площею 68,57 кв.м., в тому числі житловою площею 37,55 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в м. Виноградів, вул. Чкалова № 59/1 Виноградівського району Закарпатської області та земельну ділянку площею 0,0824 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :00:002:0703, що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Чкалова № 59.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.02.2019 року.

ГоловуючийОСОБА_6