Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.08.2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 06.06.2019 р. звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати відповідачок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., мотивуючи тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2012 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

В зазначеному будинку зареєстровані як члени сім`ї відповідачки: ОСОБА_2 , яка доводиться позивачці донькою, та ОСОБА_3 онука. В травні 2018 року відповідачки з`їхали з належного ОСОБА_1 будинку та проживають у АДРЕСА_2 . До теперішнього часу відповідачки по справі залишилися, зареєстрованим у будинку, де ОСОБА_1 є власником. Стосунків з відповідачками вона не підтримує. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 категорично не знімаються з реєстрації у будинку, в якому позивачка є власником, уникають з нею зустрічі та не спілкуються, через що їй доводиться нести додаткові витрати по утриманню будинку, тому вона не може оформити субсидію. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить визнати відповідачку ОСОБА_2 , яка доводиться їй донькою, та відповідачку ОСОБА_3 , яка доводиться їй онукою, втратившими право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 двічі у судове засідання не з`явилися. Викликалася належним чином шляхом надіслання судових повісток, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній і через електронний веб-сайт судової влади України. Причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавали.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явився, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу без його участі. При вирішенні справи просять прийняти рішення в інтересах дитини.

У зв`язку з неявкою відповідачів і не повідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

В зв`язку з цим, у силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВРП № 576267 від 14 лютого 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається з житлового будинку АДРЕСА_1 земельній ділянці АДРЕСА_2 міської ради АДРЕСА_2 (а/с 6 АДРЕСА_3 7).

Згідно довідки про склад сім`ї від 23.05.2019 р. № 2016, виданої виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - онука (а/с 5).

Відповідно до копії Актів про фактичне проживання особи від 28 серпня 2018 р. і від 23 травня 2019 р., посвідчених депутатом Василівської міської ради Запорізької області, громадянки ОСОБА_2 і її донька ОСОБА_3 , які зареєстровані згідно паспортів за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 травня 2018 року фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а/с АДРЕСА_4 ).

Як вбачається з правової позиції Європейського суду з прав людини п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі «Пауелл і Рейнер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі «Гіллоу проти Сполученого Королівства» від 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18 лютого 1999 року).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне у демократичному суспільстві,

а також здійснюватися в інтересах національної та громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку та запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими та у кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ' ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою НОМЕР_1 , оскільки достовірно встановлено, що вона понад один рік з 01.05.2018 р. відсутня за місцем своєї реєстрації.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 247, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачок.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова