Дата документу 10.12.2019
Справа № 334/6035/18
Провадження № 2/334/930/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації понесених витрат, пов`язаних з володінням та користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення компенсації понесених витрат, пов`язаних з володінням та користування квартирою, яку в подальшому неодноразово уточнювала. В позові зазначила, що їй на праві приватної власності належить 41/100 частина квартири АДРЕСА_1 .Відповідачу на праві приватної власності належить 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 . Сторони спільно користується такими послугами, як: водопостачання холодної води та водовідведення холодної води, водовідведення гарячої води, централізоване постачання гарячої води, постачання електроенергії, на ці послуги встановлені лічильники. Позивач та Відповідач мають різні особові рахунки, однак нарахування вищезазначених послуг здійснюється на рахунок Позивача, а саме: особовий рахунок № НОМЕР_1 в концерн «МТМ», послуга централізоване постачання гарячої води, позивачкою сплачено з січня по листопад 2018 року загалом 3012,85 грн.; особовий рахунок № НОМЕР_1 в КП «Водоканал», послуга водопостачання холодної води та водовідведення, позивачкою сплачено з січня по листопад 2018 року загалом 1094, 13 грн.:, особовий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Запоріжжяобленерго», послуга з постачання електроенергії

Відповідач при оформленні права власності на кімнату АДРЕСА_1 , не оформив окремі рахунки на зазначені вище послуги. Попередньо всі рахунки на світло, воду, тощо з попередньою власницею кімнати ділились та сплачувались порівну і регулярно. Однак, на даний час ці рахунки приходять на ім`я ОСОБА_1 , яка вимушена самостійно їх оплачувати. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з приводу компенсації понесених витрат, однак ОСОБА_2 заявляє, що проживає за іншою адресою та зазначеними послугами не користується.

Кімнатою, яка належить відповідачу користуються на підставі оренди Треті особи по справі, які регулярно платять відповідачу орендну плату. ОСОБА_3 надала позивачу договірне зобов`язання, згідно якого гарантує сплату зазначених вище послуг, однак жодного разу за останні 6 місяців це не здійснила, посилаючись на те, що сплачує орендну плату та додаткові витрати за надані послуги власнику кімнати, який не компенсує позивачці кошти за користування мешканцями - світлом, водою, тощо. Крім того, відповідач, відмовляється сплачувати комунальні послуги по спільній квартирі всі рахунки нараховуються на ім`я ОСОБА_1 , які вона вимушена оплачувати самостійно.

Згідно довідки Дніпровського ВП, за матеріалами ЄО № 36570, 36612 встановлено, що ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_2 , та останній дозволив мешкати у кімнаті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що призвело до утворення заборгованості.

Позивачка вважає, що власники квартири повинні нести витрати по оплаті комунальних послуг в рівних частках, у зв'язку з цим воназмушена звернутися з цим позовом до суду, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію понесених витрат пов'язаних з володінням та користуванням квартири, а тому числі запослуги централізованого постачання гарячої води в сумі 1506,43 грн., за послуги водопостачання холодної води та водовідведення в сумі 547,06 грн., за послуги з постачання електроенергії в сумі 1828,92 грн., а всього стягнути з відповідачапонесені позивачем витрати у розмірі 3882,41 грн. та їївитрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн..

Позивачка та її представник, адвокат Дерев`янко І.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі,. Згідно його письмового відзиву на позов, він тривалий час не проживає за вказаною адресою, не користується житлово-комунальними послугами, тому не повинен платити за послуги якими не користується, зазначив, що позивачка без погодження з ним встановила лічильники та уклала окрему угоду з орендарями його кімнати, тому саме вони мають нести вказані витрати. Надані позивачем письмові докази отримані нею з порушенням вимог чинного законодавства тому не є належним доказом по справі. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

Треті особи по справі в судове засідання жодного разу не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником 41/100 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 90 від 10.04.2013 року, виданого Ленінською районною адміністрацією ЗМР що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та технічним паспортом на квартиру (а.с.5-7).

Відповідач ОСОБА_2 є власником 59/100 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу № 1887 від 20.09.2011 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.126-127).

21.01.2012 року позивачка ОСОБА_1 уклала з КП «Водоканал» Договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, на підставі якого було встановлено прилади обліку холодної та гарячої води (а.с.105-110).

29.05.2016 року між відповідачем ОСОБА_2 , як Орендодавцем та ОСОБА_5 , як Орендарем, був укладений договір оренди належної йому кімнати в квартирі АДРЕСА_1 із зазначенням показів лічильника електроенергії та лічильників холодної і гарячої води, опису майна, переданого в тимчасове користування орендарям та домовленості про розмір щомісячної оплати за спожиту електроенергію, холодну та гарячу воду (а.с.113).

Також між позивачкою ОСОБА_1 та орендарем ОСОБА_5 23.09.2016р., 21.02.2017р. 26.03.2017р. тощо були укладені письмові Договірні зобов`язання, складені в присутності спеціаліста відділу по справам дітей Дніпровського району - Маньковської Л.Г. , за якими орендатор ОСОБА_5 зобов`язується сплачувати послуги з водопостачання та електроенергії відповідно до показів індивідуальних квартирних лічильників, пропорційно кількості мешкаючих осіб щомісячно, ОСОБА_1 (а.с.8,114,119).

Згідно наданих позивачкою документів, вона регулярно протягом січня - листопада 2018 року сплачувала вартість спожитих житлово-комунальних послуг на підставі виставлених Концерном «МТМ», КП «Водоканал» та ПАТ «Запоріжжяобленерго» рахунків, що підтверджується наданими Рахунками на сплату житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі за мешканців кімнати № АДРЕСА_1 ,оскільки через неналежне виконання власником, відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг за житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про оплату на ім`я ОСОБА_1 (а.с.11-12,19-22, 51-52,99,11-112).

З метою вирішення даної ситуації та отримання компенсації за понесені нею витрати за житлово-комунальні послуги, позивачка неодноразово зверталась з вимогами до відповідача, які не дали бажаного результату, у зв`язку з чим протягом 2017- 2018 року їй довелось неодноразово звертатись із письмовими заявами до заступника міського голови та Міського голови, Директора ТОВ «Місто для людей», Гендиректора Концерну «МТМ» Дніпровського відділу поліції та Запорізької міської прокуратури №3 та Відділу по Дніпровському району служби у справах дітей з вимогами вирішити спірне питання відшкодування сплачених нею коштів, а також вирішення соціально-побутових проблем позивачки з орендарями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.53-57, 115,118-119).

Згідно письмового Листа № В-8707 від 03.01.2019р. Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР, їй було повідомлено, що співвласник квартири АДРЕСА_1 зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги, та ОСОБА_1 було запропоновано активізувати роботу щодо примусового стягнення заборгованості з вищезазначеної особи (а.с.58).

Згідно Висновків Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 19.01.2017 року,, 30.03.2017р. та 15.03.2018р. ОСОБА_1 було повідомлено, що перевірку за матеріалами ЄО№1467, ЄО №8203 та ЄО №7019 вх. В-119о/п, за її зверненнями припинено у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, та розгляд вказаних звернень підлягає розгляду в порядку ЗУ «Про звернення громадян». Подібна відповідь знаходиться в Довідках Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на звернення позивачки від 15.05.2018р. та 10.12.2018р. /а.с.9-10, 45,120/.

Відповідно до інформації, викладеної Листах т.в.о. начальника Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області № 2336/40/03/02-2018 від 21.05.2018р., № В-1376/40/03/02-18 від 28.12.2018р. та № В-460/1/40/01/02-2018 від 13.06.2018р., із звернень ОСОБА_1 вбачаються цивільно-правові відносини, що не є компетенцією розгляду органів Національної поліції, для вирішення питання їй запропоновано звернутись до суду (а.с.10,45,121).

Згідно письмової відповіді № 59р від 01.06.2018р. керівника Запорізької міської прокуратури №3, ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до вимог статей 303-307 чинного Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, у тому числі у зв`язку із невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду /а.с.117/.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людиниі основоположних свобод та ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 361 ЦК Українивизначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

При цьому власники квартири повинні нести витрати по оплаті комунальних послуг в рівних частках.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюєтьсяспіввласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Пункт 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року N 45), (встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода, що оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електричну енергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць: за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Враховуючи наведене, обов`язок по сплаті компенсації за користування електричною енергією, водою, відшкодовуються за безпосереднім та спільним використанням зазначених послуг, та протягом судового розгляду судом встановлено, що безпосереднє та спільне використанням зазначених послуг здійснювалось відповідачем в особі його орендарів та позивачем, при чому факт наявності орендарів за спільною адресою підтверджується Договором оренди кімнати №2 в квартирі, співвласниками якої є позивачка та відповідач, неодноразово встановлювався співробітниками поліції та підтверджений поясненнями, наданими відповідачем в своїх письмових запереченнях та в судовому засіданні.

На підставі всього вищезазначеного, суд приходить до висновку, що матеріальні претензії позивача є законними і обґрунтованими, у повному обсязі підтверджені наданими по справі доказами, та не спростовані відповідачем по справі, тому сума компенсації понесених витрат пов`язаних з володінням та користуванням квартирою АДРЕСА_1 , яка складається з витрат за наданіпослуги централізованого постачання гарячої води в сумі 1506,43 грн., за послуги водопостачання холодної води та водовідведення в сумі 547,06 грн., за послуги з постачання електроенергії в сумі 1828,92 грн., а всього у розмірі 3882,41 грн. підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору при зверненні до суду з позовом в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 322,358,360-361 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 компенсацію понесених витрат, пов`язаних з володінням та користування квартирою АДРЕСА_5 у розмірі 3882,41 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят дві гривень 41 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено - 19 грудня 2019 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.