Справа № 456/963/18
Провадження № 2/456/167/2019
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просить визнати шлюб укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2, який був зареєстрований 09.09.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис про державну реєстрацію шлюбу № 353 недійсним та анулювати актовий запис про державну реєстрацію шлюбу № 353 від 09.09.2014 року, складений на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.09.2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3) було укладено шлюб, про що Стрийським MB ДРФЦС ГТУЮ у Львівській області складено відповідний актовий запис №353 про державну реєстрацію шлюбу та видано свідоцтво про шлюб. 12.06.2014 року в шлюбі народився син ОСОБА_4. Укладенню шлюбу передувала брехня відповідача про те, що вона є вагітною, а також моральний та психологічних тиск у виді погроз заподіяти шкоду собі та їхній майбутній дитині в разі неукладення бажаного для відповідача шлюбу. Після укладення шлюбу позивач став більше помічати дивності у поведінці відповідача, яка часто поводила себе неадекватно, погрожувала суїцидом. Також позивачу від знайомих почала надходити інформація, що відповідача бачили з іншими чоловіками. На даний час сторони спільно не проживають. Про хворобу ОСОБА_2, а саме про її психічне захворювання, позивач дізнався випадково і вже після укладення шлюбу. 24.07.2017 року для працевлаштування експедитором на приватне підприємство позивачу необхідні були документи, а саме свідоцтва про шлюб та народження дитини, паспортні дані відповідача. Відкривши паспорт відповідача ОСОБА_2, позивач побачив довідку до акту огляду МСЕК про наявність у відповідача першої групи інвалідності («Б»). Позивача насторожило те, що довідка завірена печаткою Міжрайонної спеціалізованої психіатричної МСЕК-1. На запитання позивача про довідку, захворювання і діагноз хвороби, відповідач нічого пояснити не змогла. 28.04.2017 року позивач отримав повідомлення управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради про те, що відповідач ОСОБА_2 з 25.05.2012 року перебуває на обліку в управлінні та одержує допомогу як інвалід І групи підгрупи Б з дитинства відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про державну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», допомога призначена довічно. Факт психічного насильства з боку відповідача полягав у тому, що для укладення шлюбу із позивачем відповідач повідомила, що є вагітною від позивача, погрожувала, що покінчить життя самогубством, якщо її сироту у такому стані покину, впливала на позивача через його родичів, зокрема через маму позивача ОСОБА_5, якій також відповідач розказала, що є вагітною і що вона зробить шкоду і собі, і дитині, якщо не буде укладено шлюбу. Це все вплинуло на волю позивача і на його рішення, адже за таких умов відчував свою вину перед відповідачем і не міг піти всупереч моральним цінностям родини та покинути ненароджену дитину, про яку говорила відповідач. Згодом виявилося, що на момент укладення шлюбу відповідач не була вагітною, а вигадала це з метою психічного тиску на позивача, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позивач та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

З свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 313783, виданого повторно 26.07.2017 року Стрийським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 353. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «Сушко» на «Щупак».

З свідоцтва про народження серії І-СГ № 550635, виданого повторно 26.07.2017 року Стрийським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_8 10 ААА № 860473, виданої 22.05.2012 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 присвоєно першу групу «Б» інвалідності з дитинства безтерміново.

З відповіді Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради №256/01.11 від 28.07.2017 року ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в управлінні з 25.05.2012 року та одержує допомогу як інвалід І групи підгрупи Б з дитинства відповідно до ст. 2.3 Закону України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам. Допомога призначена довічно (виписка із акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 860473). Виплату цієї допомоги ОСОБА_2 одержує через відділення звязку. (Особова справа № 650718). 02.07.2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління з заявою та комплектом щодо призначення допомоги при народженні дитини (син ОСОБА_4, 12.06.2015 р.н.). Згідно зі ст. 12 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми зазначена допомога призначена з 01.06.2015 р. по 30.08.2018 р. Кошти на виплату цієї допомоги перераховуються на особистий рахунок ОСОБА_2, відкритий у Львівській обласній дирекції АБ Укргазбанку. (Особова справа № 407100).

З відповіді Стрийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 838/04-23 від 31.05.2018 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований 09.09.2014 року, про що складений актовий запис № 353. Реєстрація шлюбу проведена після подання вказаними особами 06.08.2014 року заяви про реєстрацію шлюбу. Прийняття заяви про державну реєстрацію шлюбу відбулось з дотриманням вимог п. 8 Гл. 2 Р.З Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджені наказом Мінюсту України N 52/5 від 18.10.2000 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за N 719/4940) «Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що прийняв заяву про державну реєстрацію шлюбу, зобов'язаний, зокрема, ознайомити наречених з обов'язком повідомити один одному про стан свого здоров'я. Орган державної реєстрації актів цивільного стану під час приймання заяви про державну реєстрацію шлюбу інформує наречених про можливість здійснення медичного обстеження та за їх бажанням видає направлення за зразком, затвердженим Міністерством охорони здоров'я». ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були розяснені права та обовязки майбутнього подружжя, обовязок повідомити один одного про стан здоровя, тощо; також вони були поінформовані про відповідальність за приховування обставин, що перешкоджають державній реєстрації шлюбу, або за повідомлення завідомо неправдивих відомостей органу державної реєстрації актів цивільного стану. Майбутнє подружжя від направлення на медичне обстеження відмовилось.В актовий запис про реєстрацію шлюбу, зазначений вище, в графу «Для відміток» занесена інформація про відмову від медичного обстеження. Дана інформація скріплена підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є бабусею позивача ОСОБА_1. Про реєстрацію шлюбу нічого не знає. Позивач сказав, що одружується. Позивач зустрічався з ОСОБА_3 до шлюбу один рік. Відповідач говорила, що вона вагітна, а про її хворобу ніхто не знав до весілля. Було відомо, що її мама вчинила суїцид. Дід відповідача на другий день після весілля повідомив, що відповідач хворіє, має проблеми з психікою. Молодята жили як всі люди. Окрім цього, дід говорив позивачу при всіх, що вона має проблеми зі здоров'ям, однак позивач все одно хотів одружитися з відповідачкою. Будь-яких відхилень у психіці відповідача не помічала.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сином. Весілля в сторін було без нього і без їхньої родини. Заручин не було, на реєстрації шлюбу також його не було. Позивач повідомив, що відповідач вагітна і він буде одружуватися. Про захворювання відповідача нічого не знав. Відповідачка говорила, що має групу інвалідності, а тому може не працювати. Будь-яких відхилень в психіці відповідача не помічав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що він є дідом відповідача ОСОБА_2 Батька у відповідача не було, вона є напівсирота і інвалід з дитинства. Коли позивач зустрічався з відповідачем, то він позивачу сказав, що відповідач хворіє і перебуває на обліку, на що відповідач повідомив, що все знає. Окрім цього, позивач безкоштовно їздив в громадському транспорті, користуючись посвідченням відповідача, як супроводжуючий інваліда першої групи. Всі родичі позивача знали, що відповідач хворіє.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що він є вуйком відповідача. Позивач знав про хворобу відповідача ОСОБА_2 Він особисто говорив ОСОБА_1, щоб останній стриманіше поводився з відповідачем. Позивач знав про хворобу відповідачки та користувався проїздним документом відповідачки як супроводжуючий інваліда І групи. При розмові позивач казав, що він все знає про хворобу відповідачки і його все влаштовує.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою відповідача. Позивач знав про стан здоров'я відповідача, будь-яких відхилень в поведінці відповідача ніколи не помічала. Позивач з відповідачкою приїжджали до хресного, позивач розповідав, що користується посвідченням відповідача як супроводжуючий інваліда І групи.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що є хресною відповідача ОСОБА_2. До весілля сторони приїжджали до неї і позивач говорив, що їздить безкоштовно по посвідченню відповідача. Жодних відхилень в психіці відповідача не було, позивач любив її та носив на руках.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що є бабусею відповідача ОСОБА_2. Позивача прийняли як свою дитину. Позивач повністю знав про стан здоров'я відповідача. На заручинах повідомили позивача, що відповідач є інвалід І групи, але позивач казав, що він все знає. Жодних погроз з сторони відповідача, що вона собі щось зробить, якщо позивач з нею не одружиться, не було. Відповідач постійно з дитинства приймала і приймає таблетки, оскільки в неї порушена психіка.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст..36 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків.

У ч. 1, 2 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 1, 2 ст. 28 СК України встановлено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Згідно ст. 29 цього Кодексу орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст. 41 СК України, при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_15 України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справах у постанові від 03 лютого 2010 року у справі за № 6-7505/св09 надано розяснення зокрема як щодо посилань на ч. 2 ст. 40 СК України, зазначеного раніше висновків Верховного ОСОБА_15 України у п. 13 Постанови Пленуму, а також щодо того, що за теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя. Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім'ї.

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_15 України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність.

Аналізуючи зібрані докази по справі та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що сторони по справі тривалий час до реєстрації шлюбу зустрічалися та позивач знав про стан здоровя відповідача. Органом державної реєстрації актів цивільного стану під час приймання заяви про державну реєстрацію шлюбу були розяснені сторонам права та обовязки, як майбутнього подружжя, обовязок повідомити їх один одного про стан здоровя. Також вони були поінформовані про відповідальність за приховування обставин, що перешкоджають державній реєстрації шлюбу, або за повідомлення завідомо неправдивих відомостей органу державної реєстрації актів цивільного стану, від направлення на медичне обстеження сторони відмовились.В актовий запис про реєстрацію шлюбу в графу «Для відміток» занесена інформація про відмову сторін від медичного обстеження. Дана інформація скріплена підписами сторін. Їх шлюб ґрунтувався на вільній згоді без будь-якого примушення. Також, сторони в даному шлюбі спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки та приймали спільну участь у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_8