Провадження № 6/331/164/2019
Справа № 0808/3654/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місцезнаходження: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. № 4) про видачу дублікату виконавчого листа № 2/0808/1403/2011, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа № 2/0808/1403/2011 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 17.08.2012 року на виконанні Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження ВП № 33915051 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0808/1403/2011 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

13.12.2018 року до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява стягувана про повернення виконавчого документа без подальшого виконання у зв`язку із виконанням рішення боржником в добровільному порядку.

26.12.2018 року державними виконавцем відділу, керуючись п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, яку разом із виконавчим листом направлено на адресу стягувана (зазначену в заяві, а саме - АДРЕСА_1 ).

Повторно вказаний виконавчий документ на виконання відділу не надходив.

На підставі проведеної перевірки матеріалів виконавчого провадження, даних бази АСВП встановлено, що виконавчий лист № 2/0808/1403/2011 року Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, було втрачено, місце його знаходження на теперішній час не відоме.

Відповідно даних АСВП, на теперішній час вказаний виконавчий документ на виконанні будь - якого відділу Запорізької області не перебуває.

Місце знаходження вищевказаного виконавчого листа на даний час невідоме.

На підставі вищевикладеного, Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області просить суд видати дублікат виконавчого листа 2/0808/1403/2011, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Представник заявника надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, зазначивши, що подання підтримує та просив суд його задовольнити.

Стягувач надала суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, зазначивши, що подання підтримує та просила суд його задовольнити.

Боржник у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, подання Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області та долучені до нього документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У листопаді 2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло подання Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про видачу дублікату виконавчого листа № 2/0808/1403/2011 року.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як роз`яснено у Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. Хибною є практика судів, що не з`ясовували підстав, за якими стягувач чи державний виконавець звертався за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, не перевіряли дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами.

Судом перевірено та встановлено, що виконавчий лист № 2/0808/1403/2011 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь військової частини НОМЕР_1 боргу в розмірі 9911,06 грн., втрачено, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій

Матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий лист 2/0808/1403/2011 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму виконано, а отже конкретні правові докази про виконання виконавчого листа відсутні.

Враховуючи викладене судом встановлені та перевірені обставини втрати виконавчого листа 2/0808/1403/2011 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, а також те, що рішення суду є чинним.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно- правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Отже, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місцезнаходження: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. № 4) про видачу дублікату виконавчого листа № 2/0808/1403/2011 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа 2/0808/1403/2011 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06 липня 2012 року по справі № 2/0808/1403/2012, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Повний текст ухвали складено 20 грудня 2019 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 442 ЦПК України копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи, а також державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва
20.12.2019