Справа № 755/9811/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю: представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Подаваленко Марія Сергіївна, про розірвання договору довічного утримання (догляду), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати договір довічного утримання, укладений 19 травня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., зареєстрований в реєстрі за № 829; визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. 19.05.2008, зареєстрований в реєстрі за № 832; стягнути із відповідача судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.05.2008 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., зареєстрований в реєстрі за № 829. За умовами п.п. 1, 5-6 вказаного Договору відчужувач передає у власність, а набувач приймає належну відчужувану квартиру АДРЕСА_1 ; натомість набувач зобов`язувалась довічно повністю утримувати відчужувача, забезпечувати її харчуванням, одягом, медикаментами, доглядом та необхідною допомогою. Вартість щомісячного утримання встановлена сторонами у розмірі 400 грн в місяць, з урахуванням інфляції. Інфляційне збільшення з дати укладення Договору та на поточну дату становить 338,6%, що визначає суму утримання у розмірі 1 754,40 грн щомісячно. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків згідно із договором, позивач направила їй лист від 28.05.2019 із пропозицією добровільно розірвати договір довічного утримання, відповідь на який не отримана. На думку сторони позивача, убачається невиконання набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що є підставою для задоволення позовних вимог. Одразу після укладення Договору жодних дій, передбачених договором довічного утримання, відповідачем не вчинялося. Остання не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені Договором, укладеним між сторонами, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, відмовляється доглядати позивача, якій наразі 77 років. Позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, часто хворіє, в тому числі на серцеву недостатність і гіпертонію, проживає одна, близьких родичів не має, а тому потребує постійного догляду (опікування).

У 2008 році сусідка ОСОБА_5 (мати відповідача) була дуже прихильною до позивача та схиляла до укладення Договору, запевняючи позивача у гарному та належному догляді, який буде виконувати її дочка - відповідач ОСОБА_4 , яка на той час проживала разом із матір`ю в тому ж будинку, де мешкала позивач. Позивач сподівалась на належний догляд, однак відразу після укладення договору відповідач переїхала та близько 10 років не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до своєї матері та позивача вона не навідується, її місце проживання позивачу не відоме. Через невиконання умов Договору відповідачем позивач змушена утримувати себе самостійно та звертатися до сторонніх осіб за здійсненням необхідного догляду. через стан здоров`я позивач не може вийти з квартири та придбати собі необхідне, тому постійно за допомогою змушена звертатися до сусідів, родичів та небайдужих людей для придбання необхідного за сласний рахунок. Крім того, починаючи з 01.02.2010 позивач щорічно поновлювала (пролонгувала) угоду між нею та Територіальним центром соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Дніпровського району, відповідно до умов якого працівники центру двічі на тиждень відвідують позивача, купують продукти харчування, допомагають із побутом. Проте у 2017 позивачу відмовили у пролонгації вказаної угоди, дізнавшись про наявність даного Договору довічного утримання, оскільки відповідно до п. 11 переліку соціальних послуг, умов та порядку їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2009 № 1417, особи, з якими укладено договір довічного утримання не мають право на соціальну підтримку від держави. Жодного разу відповідач не надавала позивачу матеріальну допомогу, а остання не отримувала від неї кошти, медикаменти та іншу матеріальну допомогу, в тому числі - медичну допомогу шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників та вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення позивача необхідним та належним доглядом, через що відповідач досі не змогла укласти обов`язків та необхідний договір із лікарем на обслуговування, у зв`язку з чим не може викликати лікаря додому. Перші два роки після укладення Договору мати відповідача здійснювала щодо позивача нематеріальну допомогу - керувала процесом ремонту квартири, протягом 2008-2010 років відвідувала позивача, не надаючи допомогу, а надаючи лише людську моральну підтримку. Наразі мати відповідача навідує позивача один раз на три місяці. Після направлення позивачем відповідачу листа від 17.10.2018 про намір розірвати Договір, мати останньої прийшла та вчинила сварку, погрожувала та принижувала, а також забрала у позивача квитанції на оплату комунальних послуг і тримає їх у себе. Всі комунальні платежі відповідач сплачує самостійно із власної пенсії. У зв`язку з невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду) від 19.05.2008, що порушує права позивача, остання просить розірвати вказаний договір та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка обтяжена забороною відчуження на підставі договору, що є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію за відповідачем права власності на вказану квартиру.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове з повідомленням учасників та встановлено сторонам процесуальні строки подачі заяв по суті позову; задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с.111-114).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, в судове засідання викликано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. належним чином засвідчену копію Договору довічного утримання (догляду) від 19.05.2008 та копії документів, на підставі яких було посвідчено вказаний договір (а.с.135-138).

25 листопада 2019 року до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. надійшли копія договору довічного утримання (догляду) від 19.05.2008 та копії документів, на підставі яких він був посвідчений (а.с.155-168).

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові та просила його задовольнити повністю. Додатково зазначила, що позивач ОСОБА_3 є особою похилого віку, наразі їй 77 років, родичів по першій лінії не має, хворіє. 10 років тому між позивачем та відповідачем було укладено Договір довічного утримання, за умовами якого відповідач зобов`язалася довічно доглядати за позивачем, надавати щомісячне утримання, робити покупки, придбавати ліки. З часом, з 2010 року, відповідач взагалі припинила виконувати умови Договір. До цього тільки приходила. Раніше відповідач проживала за адресою: АДРЕСА_3 , однак, де зараз вона перебуває позивачу не відомо. Після подання позову мати відповідача приходила до позивача та погрожувала їй, у зв`язку з чим викликалась поліції.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками до неї отримала, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.119), однак своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалася; у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. у судове засідання не з`явилася та у своєму листі, що надійшов до суду 04 вересня 2019 року, просить слухати справу у її відсутність (а.с.123).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача та проживає із нею в одному будинку по АДРЕСА_2 . Протягом останніх трьох років працює головою правління у даному будинку. Знає позивача як самотню жінку. Позивач розповіла їй, що уклала договір утримання із ОСОБА_4 , але остання його не виконує. Сама позивач не виходить із будинку та просила її, за рахунок позивача, придбати ліки та їжу; також вона на прохання позивача за її кошти оплачувала квитанції за комунальні послуги. Мати відповідача - ОСОБА_10 також проживає в одному будинку із позивачем та нею. Колись вона була головою правління у будинку, потім відсторонена, є кримінальна справа. Також їй відомо, що ОСОБА_10 погрожувала позивачу, та зверталася до неї за допомогою. У ОСОБА_3 є племінниця, яка зараз їй допомагає. В кінці вересня до позивача приходила мама відповідача із погрозами, у зв`язку з цією справою; також вона відключила через загальний щиток квартиру позивача від телевізора. Після цього позивач взагалі боїться виходити з кватири, через вікно гукає людей, щоб купили їжу. Також зазначила, що бачила відповідача пару місяців назад, коли було весілля, а так вона приїздить до матері раз на півроку. Також, вона тривалий час не бачила, щоб відповідач приходила до позивача, тільки 2 роки назад на Новий рік - вчинила сварку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що є племінницею позивача, та приїжджає до неї раз на тиждень, іноді частіше: готує їй, купує за списком в магазині та аптеці, прибирає в квартирі, прання забирає до себе. Раніше ОСОБА_10 приходила до позивача, але нічого не робила і не купувала, за кошти позивача купувала їй якісь продукти, сама ж ОСОБА_3 з квартири не виходила. Особисто вона купила позивачу мобільний телефон та кожен день вони зізвонюються. ОСОБА_10 приходила до позивача рік назад 10.11.2018, потім іще через місяць, а 07 чи 08 січня 2019 року до позивача приходив п`яний чоловік ОСОБА_11 , грюкав у двері; потім перестали приходити. Коли подали позов до суду, то ОСОБА_10 прийшла до позивача та влаштувала скандал, погрожувала. Відповідача ОСОБА_4 вона особисто ніколи не бачила. Раніше, коли вона привозила позивачу продукти і її не було вдома, то залишала їх у ОСОБА_12 , яка тоді працювала керуючою будинку, при цьому остання наговорювала, що вони нічого не привозять та не купують. Перший час ОСОБА_10 дещо допомагала позивачу, а відповідач взагалі ніколи не з`являлася, гроші по договору не передавалися позивачу. Гроші на продукти та ліки позивач давала ОСОБА_13 . Приблизно три чи три з половиною роки назад вона почала приїжджати до позивача раз на тиждень.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що знає позивача, так як жила у м. Козелець, вони підтримують гарні стосунки, приходила до неї протягом 2018-2019 рр., приблизно 2 рази на тиждень ходила у магазин і 1 раз - в аптеку. Вона працює медсестрою та на прохання позивача робила їй різні медичні маніпуляції. Якось вона зустріла ОСОБА_7 та вона попросила допомагати позивачу по можливості, вона купувала їй продукти, платила за комунальні послуги. Позивач розповіла їй про укладений договір довічного утримання та те, що він відповідачкою не виконується.

Вислухавши позицію сторони позивача, вислухавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 є пенсіонером за віком з 02.12.2008 довічно, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці, а також має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (а.с.10, 11) та зареєстрована за місцем проживання у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.32, 33).

19 травня 2008р. між позивачем ОСОБА_3 (відчужувач) та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання (догляду) (далі - Договір), за умовами якого відчужувач передала у власність ОСОБА_4 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , яка оцінена сторонами в 22 500,00 грн, а ОСОБА_4 зобов`язалася довічно повністю утримувати гр. ОСОБА_3 , забезпечуючи її харчуванням, одягом, медикаментами, доглядом і необхідною допомогою та гарантує їй довічне проживання в цій квартирі. Вартість матеріального забезпечення оцінена сторонами в 400 грн за місяць, з урахуванням інфляції. Вказаний договір посвідчений Подаваленко М.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 829. Крім того, ОСОБА_14 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19 травня 2008 р. накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири до припинення договору довічного утримання (а.с.25, 26, 156).

У відповідності до п. 8 Договору він може бути розірваний за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - в судовому порядку.

За даними висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «КОАПРИ Д» про вартість майна - квартири однокімнатної, загальною площею 38,4 кв.м, розташованої у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 18 червня 2019 року ринкова вартість майна - вказаної квартири складає: вартість без ПДВ 694 003 грн (а.с.93-101).

Згідно із даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.05.2019 № 168160264 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 19.05.2008 накладено обтяження у виді заборони відчуження на підставі договору довічного утримання від 19.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. за № 829, власник: ОСОБА_3 , власник: ОСОБА_4 (а.с.16, 17).

У відповідності до Угоди про обслуговування одинокого непрацездатного громадянина з ІІІ групою рухомої активності від 01.02.2010 позивача було прийнято на обслуговування територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Дніпровського району (а.с.23-24).

За даними Актів, складених ЖБК «Вагоноремонтник 1» від 29.05.2019, 30.05.2019, ОСОБА_4 фактично не проживає за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , та у будь-якій іншій квартирі цього будинку, з початку 2009 року (а.с.27, 28).

У відповідності до довідки ЖБК «Вагоноремонтник 1» від 31.05.2019, з початку 2009 року та станом на 29.05.2019 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , не зареєстрована; згідно обліку зареєстрованих у будинковій книзі ЖБК «Вагоноремонтник 1» починаючи з 02.2015 року відсутні дані про реєстрацію ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.29).

У зв`язку з ненаданням відповідного утримання відповідачем, позивач ОСОБА_3 за власні кошти здійснює оплату комунальних послуг, купує продукти харчування, промислові товари та ліки, що підтверджується відповідними квитанціями на оплату та чеками (а.с.34-76).

28 травня 2019 року позивачем ОСОБА_3 направлено лист на ім`я ОСОБА_4 з пропозицією розірвати Договір довічного утримання від 19.05.2008 за згодою сторін (а.с.30, 31).

Згідно із ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із ч. 1 ст. 745 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 1 ст. 748 Цивільного кодексу України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

За правилом ч. 1 ст. 749 Цивільного кодексу України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 751 Цивільного кодексу України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

За вимог ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За матеріалами справи та із показів свідків судом встановлено, що відповідач не виконує обов`язки покладені на неї відповідно до Договору довічного утримання (догляду) від 19.05.2008, у зв`язку з чим позивач бажає розірвати вказаний Договір, оскільки відповідач не утримує її, не забезпечує харчуванням, одягом, медикаментами, доглядом і необхідною допомогою, не надає визначене договором матеріальне забезпечення у розмірі 400 грн в місяць, з урахуванням інфляції.

Доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини невиконання Договору довічного утримання (догляду) від 19 травня 2008 року відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання обов`язків за вказаним Договором належним чином.

При цьому, суд звертає увагу на те, що норма ст. 755 ЦК України не пов`язує можливість припинення договору довічного утримання (догляду) на вимогу відчужувача наявністю вини набувача у невиконанні обов`язків за даним договором.

Іншими словами, вина набувача у невиконанні обов`язків за договором довічного утримання (догляду) не є умовою припинення договору довічного утримання (догляду) на вимогу відчужувача.

Крім того, чинним цивільним законодавством не передбачено конкретного періоду часу, невиконання протягом якого набувачем обов`язків за договором довічного утримання (догляду) є підставою для розірвання цього договору на вимогу відчужувача.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не виконує обов`язки за Договором довічного утримання, оскільки докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Цивільний кодекс України не містить легального визначення понять «утримання» та «догляд».

В той же час, за змістом положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» під утриманням можна розуміти повне забезпечення матеріальними та грошовими ресурсами особи для задоволення її життєво необхідних потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності. Головною ознакою утримання є забезпечення утриманця (відчужувача) грошовими коштами та (або) іншими матеріальними цінностями.

Поняття «догляд» національним законодавством не визначено і означає, в широкому розумінні, нагляд за відчужувачем, станом його здоров`я, умовами побуту тощо. Догляд не обов`язково пов`язаний з наданням матеріальної допомоги і опосередковується своєрідною трудовою участю набувача в житті відчужувача, наданням відчужувачу послуг, обсяг яких передбачається договором.

При цьому, межі поняття «догляд» охоплюють також морально-емоційні відносини між набувачем та відчужувачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи, в тому числі, з вимог принципів справедливості, добросовісності та розумності, як загальних засад цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про розірвання Договору довічного утримання (догляду) від 19 травня 2008 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на квартиру та скасування обтяження, то суд приходить наступного.

За приписами ч.1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на тримання та (або) догляд відчужувала, не підлягають поверненню.

Оскільки спірне майно відповідачем було одержано на підставі Договору довічного утримання (догляду) від 19.05.2008, який підлягає розірванню, то позовні вимоги про визнання права власності та скасування обтяження є похідними від вимоги про розірвання договору довічного утримання та застосовуються як наслідок розірвання договору відповідно до вимог закону.

Враховуючи той факт, що Договір довічного утримання (догляду) від 19.05.2008 підлягає розірванню з визнанням за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 , то обтяження, що було внесено на підставі спірного Договору повинне бути скасоване.

За змістом ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи, те що, позовні вимоги ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки вони підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із наступного.

За правилом ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у порядку ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а за цим рішенням позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення, то із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, який, з урахуванням ціни позову, що визначається вартістю спірної квартири та становить 694 003,00 грн, у відповідності до положень пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», складає 1 536,80 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру та 6 940,03 грн за позовну вимогу майнового характеру, що разом становить 8 476,83 грн.

Докази на підтвердження інших судових витрат у матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 626, 627, 628, 651, 744, 745, 749, 751, 755, 756 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 137, 141, 209, 210, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Подаваленко Марія Сергіївна (03065, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 47/15А, нежилі приміщенні № 7, 8, 9), про розірвання договору довічного утримання (догляду) - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 19 травня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., зареєстрований в реєстрі за № 829.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати обтяження - заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. 19.05.2008, зареєстрований в реєстрі за № 832.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 8 476 (вісім тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 83 (вісімдесят три) копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Суддя: