ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/1607/19
Провадження № 22-ц/4820/1965/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю заявниці ОСОБА_1 ,

її представниці ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення обмежувального припису.

ОСОБА_1 зазначила, що з 10 січня 1976 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який протягом останніх років зловживає спиртними напоями. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 поводить себе агресивно, ображає та принижує її, влаштовує скандали, застосовує до неї фізичне і психологічне насильство, погрожує їй фізичною розправою. У 2017-2019 роках ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, з ним працював психолог, однак, це не дало позитивного результату, а протиправна поведінка ОСОБА_3 продовжується.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею, а саме у квартирі АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , у квартирі АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

Суд керувався тим, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 , а тому щодо нього слід встановити захід тимчасового обмеження прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства не доведено, а тому підстави для встановлення щодо нього обмежувального припису відсутні, крім того, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 , який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 через свою представницю, ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 10 січня 1976 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вони спільно проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

7 липня 2017 року близько 13 години та 8 липня 2017 року близько 17 години за місцем проживання ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , яке проявилося в образах нецензурною лайкою, приниженні та позбавленні житла, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та на нього накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

8 жовтня 2018 року близько 16 години 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображаючи її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

14 квітня 2019 року близько 17 години ОСОБА_3 , якого раніше протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображаючи її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

29 квітня 2019 року близько опівночі ОСОБА_3 , якого раніше протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання повторно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , ображаючи її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20 липня 2019 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Застосовані норми права

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон №2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пп. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2229-VIII).

За змістом ч. 1 ст. 21 Закону №2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону №2229-VIII).

Згідно з ч.ч. 1, 2 (п. 1), 3, 4, 8 ст. 26 Закону №2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України).

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2017-2019 року ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_3 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 від насильства в сім`ї, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою.

Факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення, тому посилання останнього на недоведеність цього факту є безпідставним.

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення учасника справи про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису надійшла до суду першої інстанції 11 вересня 2019 року.

Ухвалою від 12 вересня 2019 року суд прийняв цю заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначивши її до судового розгляду на 13 вересня 2019 року о 10 годині 20 хвилин.

Секретар судового засідання Демчишина Н.Г. повідомила ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про дату, час і місце судового засідання в телефонному режимі, про що складені телефонограми від 12 вересня 2019 року (а.с. 17). При цьому ОСОБА_3 було повідомлено за номером телефону 098-8840525, який належить йому особисто (відповідно до змісту заяви про видачу обмежувального припису та апеляційної скарги). В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 визнав факт повідомлення його судом першої інстанції про судовий розгляд справи.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не з`явилися в судове засідання, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, внаслідок чого суд розглянув справу без участі заявниці та заінтересованої особи.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 128 ЦПК України, а також обмежені законом строки розгляду справ про видачу обмежувального припису та необхідність термінового повідомлення учасників судового процесу, суд першої інстанції правомірно викликав ОСОБА_3 у судове засідання за допомогою телефонограми.

Отже, суд першої інстанції провів розгляд справи за відсутністю осіб, які були належним чином повідомлені проте не з`явились в судове засідання, що відповідає правилам ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України.

Твердження ОСОБА_3 про порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться до оцінки процесуальних дій суду, можливість здійснення яких процесуальним законом чітко передбачена.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ Р.С. Гринчук

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Дворнін О.С.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 60