Справа № 310/9216/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коновалова Олена Вадимівна, реєстраційна служба Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що між нею та ОСОБА_4 10.12.1992 року було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 Вона є спадкоємицею померлого за законом в зв'язку з чим у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Коновалової О.В. з заявою про прийняття спадщини. В заяві зазначила, що до складу спадщини входить 1/2 частка вищевказаного домоволодіння та автомобіль НОМЕР_1. Рішенням Бердянського районного суду Запорізької області №2-58/1994 від 13.01.1994 року встановлено, що ОСОБА_4 після смерті своїх батьків фактично вступив у спадок на вищевказаний будинок, однак за життя не переоформив на себе. Хоча рідна сестра померлого, ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення суду належним чином оформила своє право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О.В. 13.04.2017 року заведена спадкова справа №60523957 (10/2017). ОСОБА_1 роз'яснено, що їй необхідно надати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Оскільки ОСОБА_1 не може надати нотаріусу вказані документи, виникли труднощі в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, та на транспортний засіб марки ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5

Ухвалою суду від 27.11.2018 року було відкрито провадження у справі (а.с.40).

10.01.2019 року до суду надійшли письмові пояснення приватного нотаріусу Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О.В. в яких зазначено, що нотаріус проти позову ОСОБА_1 не заперечує та просить справу розглянути за її відсутності. Також вказано, що 13.04.2017 року була заведена спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за заявою його дружини ОСОБА_1 На підтвердження шлюбних відносин заявника з померлим було надане свідоцтво про шлюб між ними 10.12.1992 року, запис № 20, видане повторно Бердянським районним відділом ДРАЦС 10.04.2017 року. Також була надана довідка Осипенківської сільської ради № 1045 від 12.04.2017 року про те, що померлий був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1, в якій зазначено, що за цією ж адресою зареєстрована його дружина ОСОБА_1 Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47428209 від 13.04.2017 року, інформація про посвідчені заповіти від імені ОСОБА_4 Інші спадкоємці першої черги з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. 26.01.2018 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлому ОСОБА_4 на ім'я спадкоємиці ОСОБА_1 Останньою було заявлено, що до складу спадкового майна також входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та легковий автомобіль марки ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_2, але вона не можете надати документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно у зв'язку з їх відсутністю у нею Згідно підпункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, спадкоємець повинен вирішувати це питання в судовому порядку (а.с.53).

Ухвалою суду від 16.01.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, судом витребувано копію спадкової справи, підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.57).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 (а.с.27-31) надав заяву про проведення розгляду справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.58, 90).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнала. 16.01.2019 року надала письмову заяву про визнання позовних вимог, просить проводити розгляд справи у її відсутність (а.с.58, 60).

Третя особа - приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коновалова О.В. в письмових поясненнях від 10.01.2019 року проти позову ОСОБА_1 не заперечує та просить справу розглянути за її відсутності ( а.с.122, 61).

Третя особа - реєстраційна служба Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, письмові пояснення не надали (а.с.62).

Суд, відповідно до ст.ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 10.12.1992 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (повторне) (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть (повторне) (а.с.23).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Із довідки №1945, виданої виконкомом Осипенківської сільської ради Бердянського району від 12.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 з 1988 року по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, був зареєстрований та мешкав у АДРЕСА_2. Разом з ним на момент смерті за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстрація за вказаною адресою з 1993 року по теперішній час (а.с.26).

Відповідач у справі ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_4, їх батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с.10, 11).

Рішенням Бердянського районного суду №2-58/1994 від 13.01.1994 року, яке набрало законної сили 24.01.1994 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_8 батько ОСОБА_8 Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та спадкоємцями є ОСОБА_9 та її брат ОСОБА_4, які фактично прийняли спадщину у вигляді житлового будинку, проживали в ньому, вели домашнє господарство, проводили ремонт, користувалися городом. Вказаним рішенням встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_9 та визнано за нею право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відповідно до розпорядження сільського голови від 18.02.2016 року №27 «Про перейменування вулиць та провулків сільської ради» перейменовано вулицю АДРЕСА_1 (а.с.21).

На підставі вищевказаного рішення суду №2-58/1994 від 13.01.1994 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

Згідно довідки виданої Новопетрівським старостинським округом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області за домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка перебувала в користуванні ОСОБА_4, який після смерті батька сплачував щорічний земельний податок, з 02.04.1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.22).

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13.05.1997 року №1зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 року №3-рп/2001, від 13.03.2012.року №6-рп/2012).

Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно зі статтями 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи фактично такий вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_4 як спадкоємець після смерті своїх батьків прийняв спадщину та набув у власність спадкове майно з моменту відкриття спадщини, а саме 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

За повідомленням №315 від 19.05.2017 року територіального сервісного центру №2344 регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, за померлим ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2, 1983 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 (а.с.17)

З копії спадкової справи №10/2017, заведеної приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В. 13.04.2017 року після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.63-89), встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася ОСОБА_1, дружина померлого.

26.01.2018 року ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за законом яка складається з земельної ділянки площею 4,7617 га в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, ДП №8 п.127, кадастровий номер НОМЕР_6.

26.03.2018 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В. письмово повідомлено ОСОБА_1 про необхідність надати правовстановлювальні документи на інше майно, що увійшло до складу спадкового майна за заявою останньої, а саме на вищезазначені житловий будинок та автомобіль. Також роз'яснено, що у разі неможливості надати необхідні документи вона може звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с.25).

Відповідно до довідки-характеристики №740 від 25.05.2017 року до складу домоволодіння АДРЕСА_1, входить житловий будинок літ. «А» та господарські будівлі і спорудження (а.с.18).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Права та обов'язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями ст.1219 ЦК України.

Отже, об'єктами спадщини за ЦК України є права та обов'язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.16, 1216, 1218, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.4, 10-13, 76-83, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), право власності на транспортний засіб марки ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_2, 1983 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова