Провадження №: 2/755/7327/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28д) про визнання зобов`язання припиненим, -

у с т а н о в и л а:

17.12.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28д) про визнання зобов`язання припиненим.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, за загальними правилами підсудності, з відповідним позовом позивач має право звернутись до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки місцезнаходження відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28д), територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Голосіївського районного суду м. Києва.

При цьому, у своїй позовній заяві позивачка посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Поскільки позивачка зареєстрована в Дніпровському районі м. Києва, остання звернулась з відповідним позовом до Дніпровського районного суду м. Києва.

Однак, відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка уклала кредитний договір не з відповідачем у справі, а з Акціонерним товариством «ОТП Банк». 24.12.2014 року АТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором №001/6538/08 від 03.07.2008 року, що був укладений між позивачем та АТ «ОТП Банк».

Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не є надавачем кредитних послуг позивачу, тобто не є кредитодавцем, а має лише право вимоги відступленого банком боргу по кредитному договору, тож відносини щодо захисту прав споживачів між сторонами справи відсутні. Крім того, позивачем не залучено до участі у справі АТ «ОТП Банк», з яким укладався договір та не оспорюється сам договір або його положення, що могло б мати ознаки відносин, що регулюються законодавством з захисту прав споживачів.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що на даний спір між вказаними у позові сторонами розповсюджуються вимоги чинного законодавства про захист прав споживачів, тож справа має бути передана на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва за загальними правилами підсудності, а саме за місцем знаходження відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28д) про визнання зобов`язання припиненим - передати на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Текст ухвали складено 20.12.2019 року.

Суддя -