Справа № 211/5994/17
Провадження № 2/211/139/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

за відсутності відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення авансу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення завдатку , яку у подальшому уточнював та просив стягнути аванс , зазначивши, що навесні 2014 року відповідачка дізнавшись про його намір купити житло для сім`ї свого сина, запропонувала йому купити в неї житловий будинок по вул. Разенкова, № 79, на що він погодився оскільки будинок знаходився поблизу його помешкання.

27.08.2014 року він передав відповідачці 10 000 доларів США в рахунок часткової оплати будинку в присутності її сестри ОСОБА_5, про що було складено розписку , яка власноруч була підписана відповідачкою та свідком ОСОБА_5, а саме про отримання відповідачкою від нього в якості завдатку за будинок 10 000 доларів США із зобовязанням підготувати до квітня 2015 року всі необхідні для продажу будинку документи, а в разі виникнення форс-мажорних обставин повернути йому його грошові кошти.

Проте документи відповідачка так і не підготувала та згодом він дізнався що вказаний будинок перебуває під іпотекою банку, та про це при передачі коштів відповідач його не повідомила.

Йому стало відомо, що з 19.02.2007 року власником даного будинку став колишній зять відповідачки - ОСОБА_6 З 19.02.2007 року будинок перебував під іпотекою АТ «Укрсоцбанк» , як забезпечення виданого ОСОБА_6 кредиту з забороною відчуження до повернення кредиту. З 2012 року виконавчою службою на будинок накладено арешт.

Тож відповідач не була власником будинку № 79 по вул. Разенкова м. Кривого Рогу у звязку із чим не мала права продавати будинок, та через іпотеку будинок взагалі не підлягав продажу. Тому остання повинна повернути йому взяті 10 000 доларів США.

До цього часу відповідач дані кошти йому так і не повернула, переїхала мешкати в інше місце та на дзвінки не відповідає, у звязку з чим він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав , до спірних правовідносин вважає необхідним застосувати норми цивільного законодавства щодо стягнення авансу, тому просить стягнути з ОСОБА_4 аванс у розмірі 10 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.06.2018 року становить 261 200 грн. та судовий збір.

Представник відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_3, подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити з підстав недоведеності та безпідставності, посилаючись на відсутність факту передачі позивачем відповідачу грошових коштів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі покладаючись на обставини викладені в уточненій позовній заяві від 04.06.2018 року та просили стягнути з відповідача аванс в розмірі 10 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 261 200,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Зазначивши, що відповідач не була власником будинку тому не могла ставити питання про його продаж та кошти від позивача вона не отримувала, хоча розписку писала.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 склала розписку, в якій зазначено про отримання нею 27.08.2014 року грошових коштів у сумі 10 000 доларів США від ОСОБА_1 в якості сплати завдатку при купівлі житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Разенкова, 79.

Як вбачається з даної розписки, її було складено у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Розписку підписала відповідач ОСОБА_4, із свідків розписку підписала лише свідок ОСОБА_5

Факт отримання відповідачем ОСОБА_4 від позивача ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США відповідач не визнає, про що зазначено у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні повідомив її представник.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, пояснила, що є сестрою відповідача. Їй відомо, що ОСОБА_1 збирався придбати будинок № 79 по вул. Разенкова, який раніше належав їхньому батьку. У її присутності з приводу продажу будинку позивач звертався до ОСОБА_4 Зі слів сестри ОСОБА_4 також знає, що позивачу даний будинок дуже подобався, та він неодноразово звертався до ОСОБА_4 з приводу продажу будинку саме йому, оскільки боявся втратити його. Так , дійсно вона 27.08.2014 року підписала розписку, але після підписання нею розписки ОСОБА_1 сказав, що знайде ще одного свідка а потім буде домовлятись та давати завдаток, взяв розписку та пішов, кого саме позивач збирався брати свідком вона не знала. У той день позивача більше не бачила, та взагалі у подальшому питань про цю розписку більше ніхто не піднімав. При цьому ніякого розрахунку між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 при ній здійснено не було та ніяких грошей вона не бачила, взагалі вважала цю розписку чернеткою. Додатково свідок додала, що розписка писалась вдома у ОСОБА_4, у будинку № 72 по вул. Разенкова, у її присутності, та з текстом розписки вона ознайомлювалася, заздалегідь про підписання розписки її ніхто не попереджав. Не памятає хто саме писав розписку, чи позивач, чи відповідач. Вона мешкає у Івано-Франківський області, та на момент підписання розписки була в м. Кривому Розі де має будинок. Також зазначила, що знає сестру позивача ОСОБА_7, вона живе по сусідству, та при складанні розписки її не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, пояснила, що є сестрою позивача та мешкає по - сусідству, раніше ОСОБА_1 їй говорив, що хоче придбати будинок у ОСОБА_4 Вона не була присутньою під час складання розписки та передачі грошей, її ніхто не запрошував. ОСОБА_1 хотів запросити її , але потім передумав, та більше з цього приводу не звертався до неї та не підходив з розпискою щоб вона її підписала, про розписку вона взагалі нічого не знала та її не бачила. Додатково свідок зазначила, що ОСОБА_1 їй казав що начебто давав завдаток, однак по суті даного питання нічого пояснити не може.

Будь-якими іншими доказами вказане не спростовано, свідки не підтвердили факту передачі коштів позивачем відповідачу, одна розписка, яка є підставою позову ОСОБА_1 не є достатнім доказом підтвердження факту передачі позивачем відповідачу коштів, що в ній вказані, є безгрошовою, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустиміс ть, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на його користь суми авансу є недоведеними та безпідставними, тому у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Оскільки на підставі ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2018 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 2612,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 280-284, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення авансу, відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 2612 (дві тисячі шістсот дванадцять ) грн. коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8

Повний текст рішення складено 08.02.2019 року.