Провадження № 4-с/761/275/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

представника заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: державний виконавець Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва ГТУ юстиції в м.Києві, Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк», боржник: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року боржник ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою, у якій, з урахуванням уточненої скарги, просили суд зобов`язати державного виконавця винести постанову про закінчення ВП № 51062573 у зв`язку з відступленням права вимоги заінтересованою особою-2 за кредитним договором та припиненням діяльності; зобовязати державного виконавця зняти усі арешти з майна і рахунків скаржника ОСОБА_2 накладені у виконавчому провадженні ВП № 51062573.

Скаргу мотивовано тим, що в провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, знаходиться виконавче провадження № 51062573 від 13.05.2016 року, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. 11.07.2018 року державним виконавцем було винесено постанови про накладення арешту на майно та кошти скаржника. Стягувачем у виконавчому провадженні є ПАТ «КБ «Експобанк», яке з 30.01.2015 року знаходиться в процесі ліквідації. 06.03.2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № 50 «Про відступлення права вимоги за кредитним договром № 41/АК-2007» від 18.09.2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» та Боржником-1.

За таких обставин скаржник вважає, що ПАТ «КБ «Експобанк», яке знаходиться в процесі припинення й передало своє право вимоги, вже не може бути стороною виконавчого провадження, а тому останнє підлягає закінченню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з урахування уточнення її змісту.

Представники заінтересованих осіб - державний виконавець Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва ГТУ юстиції в м.Києві, Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк», ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України).

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 450 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення заінтересованої особи про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, вислухавши представника скаржника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. (ст. 447 ЦПК України).

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що в провадженні Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, знаходиться виконавче провадження № 51062573 від 13.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києві від 17.05.2012 року.

11.07.2018 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника в межах суми боргу.

26 лютого 2019 року скаржник звернувся до Подільського РВ ДВС м.Києва ГТУ юстиції у м. Києві з заявою про закінчення виконавчого провадження № 51062573 у зв`язку з ліквідацією сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» .

Листом Подільського РВ ДВС м. Києві № 51062573/5 від 27.09.2019 року, повідомлено позивача про неможливість закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з продовженням строків здійснення процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» (а.с. 15), оскільки було продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк».

Як вбачається з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі частини шостої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 14 березня 2019 року № 576 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» з 31 березня 2019 року до 25 січня 2020 року включно.

Разом з тим в матеріалах справи міститься копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в задоволенні заяви, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 , про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Звертаючись до суду з скаргою, боржник зазначає, що ПАТ «КБ «Експобанк» припинив свою діяльність, та 06.03.2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № 50 «Про відступлення права вимоги за кредитним договором № 41/АК-2007» від 18.09.2007 року, а тому виконавче провадження слід закінчити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Між тим з запису Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що ПАТ «КБ «Експобанк» не припинено.

З урахуванням того, що ПАТ «КБ «Експобанк» на даний час фактично не ліквідовано, та його як стягувача не було замінено на іншу особу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець правомірно відмовив скаржнику у закритті виконавчого провадження, а тому підстав для зобов`язання судом державного виконавця закрити провадження за п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» немає.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону, у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Положеннями ст. 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання державного виконавця зняти арешт з майна боржника, накладеного 11.07.2018 року в межах виконавчого провадження № 51062573.

Розглядаючи скаргу на дії чи бездіяльність державного виконавця, суд має визначити правомірність чи протиправність дій державного виконавця на час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи той факт, що державним виконавцем було правомірно відкрито виконавче провадження та розпочато примусове виконання рішення, стягувача фактично не ліквідовано, строки здійснення процедури ліквідації стягувача продовжено до 25.01.2020 року і арешт накладено правомірно, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця закінчити виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та щодо зобов`язання зняти арешт.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки, встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази підтверджують те, що дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві щодо відмови у закритті виконавчого провадження є правомірними та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 3, 4, 5, 26, 39, 56 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 76, 77, 81, 258 - 260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: державний виконавець Подільського районного відділу виконавчої служби міста Києва ГТУ юстиції в м.Києві, Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк», боржник: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця щодо зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження №51062573 та зняття арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення або без участі учасників або в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст ухвали виготовлено 16.12 2019 року.