ЄУН № 336/4265/19
пр. № 2/336/2794/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, відкликання виконавчого листа з примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя року від 26.03.2009 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2009 року до її повноліття. Посилаючись на те, що на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2018 року, яке змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 28.11.2018 року, з позивача на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також кошти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання ОСОБА_4 до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у встановлений судом строк направила до суду відзив разом з доказами направлення копії відзиву іншим учасникам справи.

У наданий судом строк позивач відповідь на відзив не направив, від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору письмових пояснень з приводу пред`явленого позову та відзиву не надходило.

Будь-яких інших заяв чи клопотань сторонами не заявлялось та судом не вирішувалось.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2009 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2009 року, до її повноліття.

Згідно свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2018 року, яке змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 28.11.2018 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та коштів на утримання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 23.03.2018 року.

Згідно з довідкою від 24.06.2019 року, виданої ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», ОСОБА_6 працює на ПАТ «Запоріжсталь», з 22.11.2017 року по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Стан здоров?я неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується наданими позивачем консультативним висновком спеціаліста КУ «Обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР, копією медичної картки, консультативним висновком ТОВ «Діасервіс» та виписним епікризом з історії хвороби №584 КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР. Документів на підтвердження понесення витрат не лікування дитини позивачем не надано.

З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву судом встановлено, що ОСОБА_2 проти заявленого позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на наступні обставини.

Так відповідач вказує, що ОСОБА_1 не доведено допустимими та належними доказами зміну матеріального та сімейного стану, погіршення матеріального стану у зв`язку з утриманням другої дитини та її матері, не надано доказів того, що рішення Комунарського суду м. Запоріжжя від 30.05.2018 року перебуває на виконанні, а вимога про відкликання виконавчих листів з примусового виконання не передбачена чинним законодавством. Тому відповідач вважає, що розмір аліментів, визначений на підставі рішення Шевченкіського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2009 року, не підлягає зміні та є достатнім для забезпечення нормального розвитку дитини.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та, ст. 180 Сімейного кодексу України.

Стаття 181 ч. 3 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З досліджених судом доказів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позов, не доведено зміни чи погіршення матеріального стану ОСОБА_1 , однак доведено зміну сімейного стану, а саме народження неповнолітньої дитини, що є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки на даний час ОСОБА_1 несе обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та коштів на утримання матері дитини.

Заперечення відповідача щодо відсутності відомостей про примусове виконання рішення суду на користь ОСОБА_3 судом до уваги не приймається, адже в примусовому порядку рішення суду виконується у випадку, коли боржник відмовляється від його виконання добровільно.

Зважаючи на надані сторонами докази та обставини справи, сімейним стан позивача та відповідача, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на ОСОБА_1 , та захистом прав відповідача.

Підстав для задоволення вимоги про відкликання виконавчого листа в межах розгляду цивільної справи, суд не вбачає, адже у відповідності до чинного законодавствам судом може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, однак, це питання може бути вирішено в межах вирішення питань, пов?язаних в виконанням рішення суду від 26.03.2009 року, а не в межах провадження по цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, відкликання виконавчого листа з примусового виконання задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 21.12.2019 року