АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/204/19Головуючий по 1 інстанції - Степченко М.Ю.
Категорія: 310000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 14 січня 2014 року нею з відповідачем було зареєстровано шлюб, який на даний час не розірвано.

Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні.

Вказує, що відповідач не бере участі в утриманні доньки, хоча є працездатною особою.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову - 18.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду мотивовано тим, що виходячи із принципів справедливості, законності, засад розумності, виваженості та враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважав, що аліменти в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є значно завищеними і будуть погіршувати матеріальне становище відповідача, натомість аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку будуть в повній мірі відповідати його інтересам та інтересам позивача.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням судом всіх обставин у справі, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно послався на незадовільний матеріальний стан відповідача, хоча в позовній заяві нею зазначалося про те, що він не має інших утриманців, а тому здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Відзиву на позовну заяву ним не надано, що свідчить про згоду відповідача із заявленими вимогами.

Відзиву на подану апеляційну скаргу до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14 січня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, серії НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Чапаєвської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, серії НОМЕР_2.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 зазначила, що відповідач не надає допомоги по утриманню доньки, а тому є підстави для стягнення з нього аліментів на її користь на утримання доньки.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (частина 1 статті 141 СК України).

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів, перевіривши доводи ОСОБА_3 викладені нею в апеляційній скарзі приходить до висновку про обґрунтованість та законність рішення суду.

Жодних доказів на підтвердження неправильності визначення судом розміру стягнутих аліментів позивач не надала. Зважаючи на обов'язок обох батьків турбуватися про дитину та її утримувати, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є справедливим та об'єктивним.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Б.Б. Вініченко

В.Д. Храпко

С.І. Бондаренко