Справа № 296/6488/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого: судді Драча Ю.І.

за участю секретаря Івашко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Житомирській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном,-

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову шляхом вчинення реєстраційної дії щодо обмежень у праці з нерухомістю.

В обґрунтування позову зазначила, що 29.06.2004 року рішенням Корольовського районного суду м Житомира стягнуто з ТОВ фірми «Наталі» та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного комерційного банку «УкрСиббанк» 496 645 гривень 94 коп.

24.05.2005 року з метою забезпечення позову Відділом державної виконавчої служби Корольовського районного Житомирського МУЮ було видано постанову про арешт на все майно, що належить ТОВ фірми «Наталі», та вказано адресу: АДРЕСА_1 Житомир, вул. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Підставою винесення постанови була ухвала, видана 09.06.2004 року Корольовським районним судом міста Житомира.

30.06.2006 року державна реєстрація ТОВ «Наталі» припинена у зв`язку з ліквідацією за рішенням суду щодо визнання юридичної особи банкрутом від 30.06.2006 року.

Вважає, що арешт був накладений помилково, оскільки ТОВ «Наталі» ніколи не було власником майна.

Ухвалою від 12.07.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

28.11.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві міститься прохання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 05.07.2001 року, а також свідоцтва про право власності від 22.05.2012 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить в цілому житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до кредитної угоди № 26/2003/к-980 від 05.05.2003 року та додаткових угод до кредитного договору від 10.06.2003 року, 08.08.2003 року та 12.03.2004 року ТОВ фірмі «Наталі» був наданий кредит в сумі 425 000 гривень та кінцевим терміном повернення 05.05.2004 та умовою сплати відсотків у розмірі 21 % від суми кредиту. В забезпечення кредиту було укладено договір поруки від 31.10.2004 року, поручителем виступила ОСОБА_2

09 червня 2004 року за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» Корольовський районний суд м. Житомира ухвалив з метою забезпечення позову накласти арешт на майно ТОВ фірми «Наталі», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та майно ОСОБА_2 , яка проживає в с. Нова Романівка. Новоград- Волинського району Житомирської області на суму заявленого позову - 496 645 грн. 94 коп.

29 червня 2004 року Корольовський районний суд м Житомира за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанку» до ТОВ фірми «Наталі» та ОСОБА_2 про стягнення боргу вирішив стягнути з ТОВ фірми «Наталі» та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного комерційного банку «УкрСиббанк» 496 645 гривень 94 коп.

24 травня 2005 року з метою забезпечення позову Відділом державної виконавчої служби Корольовського районного Житомирського МУЮ було видано постанову про арешт на все майно, що належить ТОВ фірми «Наталі», та вказано адресу: АДРЕСА_1 Житомир, вул. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Підставою винесення постанови була ухвала, видана 09.06.2004 року Корольовським районним судом міста Житомира.

30.06.2006 року державна реєстрація ТОВ «Наталі» припинена у зв`язку з ліквідацією за рішенням суду щодо визнання юридичної особи банкрутом від 30.06.2006 року.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Житомирській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом вчинення реєстраційної дії щодо обмежень у праці з нерухомістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч