233 № 233/4907/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2019 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (далі ВО «Костянтинівкатепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позов обґрунтовано тим, що ВО «Костянтинівкатепломережа» надає зазначені послуги відповідачу. Відповідач кошти за отримані послуги не сплачує, що є порушенням Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. За період з жовтня 2013 року по червень 2019 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 20437,08 грн за послуги з теплопостачання. У добровільному порядку спір між сторонами не врегульовано. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 20437,08 грн за послуги з теплопостачання та вирішити питання про розподіл судових витрат.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився з поважних причин, підтримав позовні вимоги у повному обсязі у письмовій заяві на адресу суду (а.с.33

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про часткове визнання позовних вимог за період з 16 лютого 2018 року за дати набуття ним права власності на квартиру після смерті заповідача (а.с.34).

З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 з 16.02.2018 року є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Разумовою Т.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 195 (а.с.25). Право власності відповідача на вказану квартиру також зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності саме 16.02.2018 року, що підтверджується Витягом № 114265794 від 16.02.2018 року (а.с.28).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено термін «індивідуальний споживач» - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Суду не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 був індивідуальним споживачем послуг, в розумінні вищенаведених вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги», у період з жовтня 2013 року по січень 2018 року, а саме: доказів того, що ОСОБА_1 був співвласником житла; доказів проживання відповідача у вказаний період у спірній квартирі; доказів укладення у той же ж період із ОСОБА_1 , як з особою, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб, відповідного договору про надання житлово-комунальної послуги. Навпаки, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.2018 року, на час оформлення спадкових прав відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно актів про підключення жилого будинку до мережі централізованого опалення від 17.10.2017 року та від 25.10.2018 року, наданих позивачем, будинок відповідача було підключено до централізованої системи опалення (а.с.8). Тобто позивачем у заявлений у позові період лютий 2018 року червень 2019 року надавались послуги з теплопостачання мешканцям вказаного будинку.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з лютого 2018 року по червень 2019 року в сумі 8185,95 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, у відповідності ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору, пропорційно задоволених вимог (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 258-259, 263-265,274,279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період часу з лютого 2018 року по червень 2019 року включно в сумі 8185 (вісім тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» судові витрати у вигляді судового збору пропорційно задоволених вимог в сумі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) гривень 44 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя