ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/207/19 Справа № 213/2961/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: : Бондар Я.М.,

суддів : Барильської А.П.,Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.,

сторони справи :

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2017 року, яка постановлена суддею Мазуренко В.В. в місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (надалі - ПАТ "Дніпропетровськгаз") про визнання дій незаконними, заборони встановлення загальнобудинкового лічильника, визнання недійсним Акта про правопорушення, та стягнення збитків та моральної шкоди та просила суд: визнати незаконними дії працівників Широківської дільниці Нікопольського УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо припинення розподілу природного газу на об'єкт побутового споживача ОСОБА_4 - квартиру АДРЕСА_1; визнати незаконними дії працівників Широківської дільниці Нікопольського УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо припинення розподілу природного газу на будинок АДРЕСА_1; зобов'язати ПАТ «Дніпропетрвоськгаз» через його структурний підрозділ Широківську дільницю НУЕГГ ПАТ «Дніпропетрвоськгаз» здійснити дії щодо відновлення розподілу природного газу на будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться об'єкт побутового споживача ОСОБА_2 - квартира НОМЕР_1; визнати незаконними дії Широківської дільниці та Нікопольського УЕГГ ПАТ «Дніпропетрвоськгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку на ввідному газопроводі в будинку АДРЕСА_1; визнати недійсним Акт про порушення від 22.09.2016 року, складений працівником Широківської дільниці Нікопольського УЕГГ ПАТ «Дніпропетрвоськгаз»; стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 361,42 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Представником позивача заявлено заяву про забезпечення позову, а саме : відновлення газопостачання відповідно до проектної документації забудовника, в тому стані, в якому було до відключення відповідачем газопостачання. При цьому зазначено, що в разі задоволення клопотання вважають можливим скасування попередньої ухвали про відновлення газопостачання.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 липня 2017 року, скасовано заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2017р. по справі №213/2961/16-ц, провадження 2/213/404/17. Заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дніпропетровськгаз» здійснити термінові дії щодо відновлення розподілу (постачання) природного газу на будинок АДРЕСА_1, та безпосередньо до об'єкту побутового споживача ОСОБА_2 - до квартири НОМЕР_1, по існуючій системі розподілу природного газу, а саме через існуючий підземний газопровід відведений від ГРМ на другий під'їзд вказаного будинку, з дотриманням правил безпеки системи газопостачання.

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про примусовий привід свідка відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дніпропетровськгаз» просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову шляхом здійснення термінової дії щодо відновлення розподілу (постачання) природного газу на будинок АДРЕСА_1, та безпосередньо до об'єкту побутового споживача ОСОБА_2 - до квартири № 57, з додержанням вимог техніки безпеки посилаючись на те, що ухвалу постановлено з порушенням ч.3 ст.151 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 та п. 7.17 Правил безпеки системи газопостачання.

Судом при постановленні ухвали не з'ясовано, в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення рішення суду, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично вирішив спір по суті.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом зобов'язання ПАТ «Дніпропетровськгаз» здійснити термінові дії щодо відновлення розподілу (постачання) природного газу на будинок АДРЕСА_1, та безпосередньо до об'єкту побутового споживача ОСОБА_2 - до квартири НОМЕР_1, по існуючій системі розподілу природного газу, а саме через існуючий підземний газопровід відведений від ГРМ на другий під'їзд вказаного будинку, з дотриманням правил безпеки системи газопостачання, суд виходив з того, що спір становить суспільний інтерес, значна кількість мешканців залишаються відключеними від щоденних потреб газопостачання, газорозподільча система може бути зіпсована, що унеможливить подальше виконання майбутнього рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як розяснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно з матеріалів справи, спір виник з приводу законності дій ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу та припинення газопостачання до квартири позивача.

Зважаючи на те, що відповідач здійснив припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області для встановлення загальнобудинкового приладу обліку на ввідному газопроводі до будинку, через що зупинив подачу газу значної кількості мешканців, чим обмежив їх право на отримання послуг за відсутності альтернативного способу їх отримання. Також зважаючи на обґрунтовані посилання позивача, що система газопостачання без наявності в неї газу може бути демонтована, що унеможливить подальше її використання та виконання у майбутньому судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було фактично задоволено одну із позовних вимог, колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані та такі, що спростовуються вищевикладеним.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв'язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: