ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2159/19
Провадження №4-с/477/8/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2019 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., попередньо розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Вітовського районного відділу державної виконавчої служби в Миколаївській області на розмір заборгованості із сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Вітовського районного відділу державної виконавчої служби в Миколаївській області в якій просить надати належну правову оцінку розрахункам державного виконавця із заборгованості по аліментами в період часу з 2012 року по 2019 рік.

Попередньо розглянувши скаргу та додані до неї матеріали вважаю, що вона подана скаржником без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України і підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пунктів 3-5 частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно статті 447 ЦПК України право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

З огляду на приписи статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) та за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу.

Зі змісту вимоги по скарзі вбачається, що скаржник просить суд надати належну правову оцінку розрахункам державного виконавця із заборгованості по аліментами в період часу з 2012 року по 2019 рік, у той же час як матеріали справи не містять такого розрахунку, що оскаржується.

Зміст указаної вимоги, яка підлягає розгляду в судах в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, скаржником зазначений не конкретно, у тому числі без зазначення норми закону, які порушені суб`єктом оскарження, а також не викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги саме до суб`єкта оскарження.

Також є незрозумілим що безпосередньо оскаржує скаржник розмір заборгованості по аліментах чи постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 15 січня 2019 року.

Крім цього, згідно частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 дізнався про постанову про звернення стягнення на заробітну плату від 15 січня 2019 року 29 січня 2019 року, оскільки вона надійшла на підприємство в якому він працює, однак зі скаргою до суду звернувся лише 21 серпня 2019 року, тобто поза процесуальним строком, визначеним частиною 1 статті 449 ЦПК України. День, коли він дізнався про розрахунок заборгованості по аліментам з 2012 року по 2019 рік, в скарзі не зазначений.

Оскільки вказаний процесуальний строк, якщо він пропущений з поважних причин може бути поновлений судом (частина 2 статті 449 ЦПК України), скаржник має право звернутися в порядку статті 127 ЦПК України з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи вище викладене, скаржнику необхідно уточнити зміст скарги, вказавши яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця, під час виконання судового рішення, було порушено його права та свободи, зазначити день, коли він дізнався про розрахунок заборгованості по аліментам з 2012 року по 2019 рік, а у разі пропуску строку звернутися з клопотанням про поновлення такого строку із зазначенням поважності пропуску.

Керуючись статтями 447, 449, 451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити скаржника про необхідність виправлення зазначених недоліків в скарзі в спосіб, визначений в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, інакше скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО