Провадження № 22-ц/824/2615/2019 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м.Києва від 20 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_4 про визначення розміру заборгованості за аліментами,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувсядо суду із вказаним позовом,який мотивував тим, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року стягнуто із нього на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). 14 березня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53551018 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення.

Вказував, що 11 грудня 2017 року він випадково дізнався, що перебуває у реєстрі боржників щодо сплати аліментів. При ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження виявив, що 15 лютого 2018 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості за аліментами за період з 05 травня по 31 грудня 2015 року, згідно якої його борг складає 870709,90 грн. Вважає, вказаний розрахунок невірним, бо до суми його доходу помилково включені суми страхового відшкодування, а також не враховані грошові кошти в розмірі 20000 грн., отримані ОСОБА_4 в рахунок оплати аліментів, а саме: згідно квитанцій від 23 вересня 2015 на суму 5000 грн., від 13 жовтня 2015 року на суму 5000 грн., від 01 листопада 2015 року на суму 5000 грн., від 01 грудня 2015 на суму 5000 грн. Крім цього, 22 травня 2015 року він сплатив ОСОБА_4 аліменти на суму 40000 доларів США, що відповідає 826800 грн. Отже, він сплатив за період травень-грудень 2015 року на 115186,77грн. більше ніж повинен був сплатити.

У зв'язку із наведеним, просив визначити суму грошових коштів у розмірі 40000 доларів США, що еквівалентно 846800 грн. за встановленим НБУ курсом долара США до гривні, які ОСОБА_4отримала від нього 22 травня 2015 року, як аліменти на утримання

- 2 -

дитини ОСОБА_3 за період із 05 травня по 31 грудня 2015 року; визначити відсутність у нього заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 за період з 05 травня по 31 грудня 2015 року у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15 -ц, виданого Печерським районним судом м.Києва 01 березня 2017 року; визнати недійсним розрахунок заборгованості головного державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Кущ В.В. у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом м.Києва 01 березня 2017 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів щомісячно починаючи з 05 травня 2015 року у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини, яким визначена сума його боргу за аліментами за період з 05 травня по 31 грудня 2015 року у розмірі 870709,90 грн. оформлений довідкою-розрахунком заборгованості від 15 лютого 2018 року.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивованахибністю висновків суду про недоведенсть отримання ОСОБА_4 40000 доларів США в рахунок оплати аліментів. Суд дав невірну оцінку рішенню Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року та наданій ним розписці про отримання у 2015 році відповідачкою коштів, які підтверджують даний факт, який не заперечувався відповідачкою. Окрім того, суд не врахував інші обстаивни, зокрема заяву відповдіаки державному виконавцю від 15 лютого 2018 року, її скаргу до суду на дії державного викоанвця від 21 берзня 2018 року, де також підтверджуєтьтся факт отримання коштів в рахунок аліментів.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу ен подали.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати рішення Печерського районного суду м.Києва як незаконне.

Решта учасників справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за аліментами за 2015 рік здійснено державним виконавцем відповідно до вимог ст.195 СК України, зокрема з урахуванням довідки про доходи ОСОБА_3 за період із травня по грудень 2015 року та наданих ним квитанцій про сплату аліментів упродовж вересня-грудня 2015 року в сумі 5000 грн. щомісяця.

- 3 -

При цьому суд виходив із відсутності підстав для зарахування у якості сплати аліментів передані ОСОБА_3 відповідачці ОСОБА_4 кошти у розмірі 40000 доларів США у зв'язку із відсутністю належних доказів про це.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч.1).

Згідно ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_7 2009 рокународження.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 25 травня 2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Початок стягнення аліментів визначено з 05 травня 2015 року, тобто з часу звернення позивача до суду із вимогами про стягнення аліментів.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві від 14 березня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53551018 щодо примусового виконання вказаного рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року.

15 лютого 2018 року державним виконавцем Печерського районного відділу ДВС м.Києва складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, згідно яких ОСОБА_3 не має заборгованості на аліментам за 2016 та 2017 роки, проте має заборгованість за 2015 рік у сумі 870709,90 грн., яка виникла внаслідок несплати боржником аліментів у травні-серпні 2015 року та часткової сплати аліментів за період вересень-грудень 2015 року. При обчисленні розміру заборгованості державний виконавець виходив із довідки про доходи боржника за цей період та врахував надані боржником квитанції про сплату аліментів.

Також, судом встановлено, що ні розписка про передачу ОСОБА_3 ОСОБА_4 коштів у розмірі 40000 доларів США, ні інші судові рішення не містять посилань про те,що вказані кошти передані в рахунок сплати аліментів на утримання дитини.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визначення розміру заборгованості по аліментах.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт отримання ОСОБА_4 40000 доларів США в рахунок оплати аліментів підтверджується рішенням Апеляційного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року та розпискою відповідачки про отримання нею у 2015 році коштів безпідставні. Як вище вказувалося ні у наведеному рішенні Апеляційного суду м.Києва, ні у розписці не зазначено про те, що вказані кошти сплачуються ОСОБА_3 в рахунок боргу по аліментам, на що вірно послався суд першої інстанції у рішенні.

Це ж стосується посилань у скарзі на те, що факт передачі коштів підтверджується заявою відповідачки від 15 лютого 2018 року, адресованою державному виконавцю, та її скаргою до суду на дії державного виконавця від 21 берзня 2018 року. Фактично в даних доказах підтверджується факт передачі коштів, проте жодного слова не йдеться про те, що кошти передаються в рахунок сплати аліментів.

Відхиляючи даний довід, колегія суддів враховує, що відповідачка ОСОБА_4

- 4 -

категорично заперечує, що дані кошти передані в рахунок аліментів і вказує, що це пов'язано із розподілом майна.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у позові, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 20 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: