ЄУН 174/991/18
н/п 2/174/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що з 30.07.2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До осені 2018 року відповідач та вони з сином ОСОБА_4 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_2. З січня 2018 року стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки за багатьма життєвими обставинами, та шлюбні стосунки припинились. Вона та син виїхали до м. Вільногірська Дніпропетровської області за місцем мешкання її батьків, де в теперішній час фактично вона та син і проживають, а з 12.11.2018 р. офіційно зареєстровані.

Також нею подано до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. На цей час відповідач добровільно участі в утриманні їхньої з ним неповнолітньої дитини не приймає і їй коштів, згідно з діючим законодавством, в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин.

Вона на цей час офіційно не працює, транспортних засобів, банківських рахунків та іншого нерухомого майна вона у своїй власності не має.

Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання їхньої дитини, на цей час відсутні. Стан здоровя відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Інших виплат, про що їй достовірно відомо від самого відповідача, на будь-чию користь за іншими виконавчими листами на цей час відповідач не здійснює та з нього примусово зазначені виплати не стягуються. Відповідач працює та отримує заробітну плату, в значному розмірі, у звязку з чим, вона вважає, що аліменти на утримання дитини з відповідача слід стягувати в частині від його заробітку, оскільки відповідач має постійний дохід.

Вона та їхня з відповідачем дитина за станом свого здоровя на «Д» обліку в медичних закладах міста та області не перебувають.

Розмір її витрат по даній справі становить 400 грн., які сплачені нею за надання правничої, професійної допомоги адвокатом у складанні цієї позовної заяви.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої з ним неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання нею до суду цієї позовної заяви. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати, повязані з оплатою правничої допомоги адвоката у складані цієї позовної заяви, в розмірі 400 (чотириста) грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивачка ОСОБА_1 згідно розписки (а.с. 17) отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 10.12.2018 року.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, надіслана судом у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 25.01.2019 року на адресу суду повернуто поштове відправлення на імя ОСОБА_2 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 26). Відповідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, про поважність причин не подання відзиву в установлені строки не повідомив, тому суд, відповідно до ч.8 ст. 178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами у заочному порядку.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ПК України сторони не заявляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки розгляд справи судом здійснюється за відсутності учасників справи.

Між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обовязку батьком дитини щодо участі в її утриманні.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, згідно якого останній народився 13 липня 2013 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 30 липня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2. (а.с. 4)

Згідно довідки № 9108 від 14.11.2018 року, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 та в склад її сімї входить батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 (а.с. 7).

Згідно квитанції № 58/18 від 21.11.2018 року позивачка ОСОБА_1 сплатила адвокату ОСОБА_8 400,00 грн. за складання позовної заяви до ОСОБА_2 по утриманню аліментів на неповнолітню дитину (а.с. 6)

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30.07.2011 року перебувають у шлюбі та є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, домовленостей щодо виконання батьком обовязку утримувати дитину між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку по утриманню дитини відсутні, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, а аліменти у зазначеному нею розмірі, тобто 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обовязковою вимогою закону, а квитанція про сплату позивачкою адвокату 400,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 263- 265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, який народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9), починаючи з 23 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті заявлених вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_9