Справа № 703/4190/18
Провадження № 2/710/230/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Побережної Н.П.,
за участі секретаря судового засідання Руденко А.С.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов із Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку підсудності позов заступника військового прокурора Львівського гарнізону, де позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі у розмірі 198 258 (сто дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 12 коп.
Cвій позов позивач мотивує тим, що відповідно до наказу начальника Академії №52-КС від 26.07.2016 ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Академії. Наказом начальника Академії від 08.08.2016 №186 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу Академії, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта. Також, 06.08.2018 між Міністерством оборони України в особі начальника Академії та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. ОСОБА_1 було написано рапорт про відрахування його з числа курсантів Академії в зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язання ним провести відшкодування вартості навчання. Наказом начальника Академії від 26.02.2018 №15-КС (по особовому складу) з сержантом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу у в`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби. Наказом начальника Академії від 26.02.2018 №47 (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Академії та знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу Академії. Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії за період з 06.08.2016 по 26.02.2018 в сумі 198 258, 12 грн. 03.03.2018 ОСОБА_1 добровільно відшкодовано кошти у розмірі 1 943,81 грн. Залишок заборгованості ОСОБА_1 становить 198 258, 12 грн.Оскільки, ні Міністерством оборони України, ні Академією станом на момент подачі позовної заяви захист інтересів держави не здійснювався (не подано позовну заяву про відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі тощо), заступник військового прокурора Львівського гарнізону згідно ст. 131 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся з позовною заявою до суду з інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, Міністерства оборони України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву було передано до Шполянського районного суду Черкаської області за підсудністю.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2019 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду був належним чином повідомлений.

Представник позивача - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду був належним чином повідомлений.
Представник позивача - Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного - в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання з`явився, вказав, що позов визнає частково, а саме: відповідач визнає позовні вимоги щодо стягнення з нього витрат, пов`язаних з його грошовим забезпеченням в сумі 156050,73 грн., медичним забезпеченням в розмірі 233,00 грн., частково визнає позовні вимоги у частині відшкодування витрат, пов`язаних з продовольчим забезпеченням в розмірі 30790,50 грн. та не визнає позовні вимоги в частині відшкодування витрат щодо спожитих комунальних послуг та енергоносіїв в сумі 13127, 70 грн.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 26.07.2016 ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Шифр та найменування галузі знань: 25 Воєнні науки, національна безпека, безпека державного кордону. Спеціальність: 253 Військове управління (за видами Збройних Сил України). Спеціалізація: Управління діями підрозділів ракетних військ і артилерії 537 (а.с. 12).
Згідно з витягом з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) №186 від 08.08.2016 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 зарахованого наказом начальника Національно академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 26.07.2016 № 52-КС на перший курс навчання та призначено на посаду курсанта Національно академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , м. Миколаїв, з 06.08.2016 зарахувати до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове з вечері 0.08.2016. Наказано з 06.08.2016 виплачувати надбавку за виконання особливо важливих завдань згідно наказу МО України від 11.06.2008 № 260 в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премію, щомісячну додаткову грошову винагороду згідно ПКМУ від 13.03.2013 № 161 в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення (а.с. 13).
Відповідно до контракту про проходження військової служби(навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (контракт набрав чинності 06.08.2016 та втратив чинність 26.02.2018) Міністерство оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного генерала-лейтенанта Ткачука П.П. та сержант ОСОБА_1 уклали цей контракт, згідно з яким курсант ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного протягом строку контракту. Курсант ОСОБА_1 зобов`язався, серед іншого, добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах сержантського (старшинського) складу після закінчення цього закладу (а.с.15).
Згідно з рапортом сержанта ОСОБА_1 він просить відрахувати його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с.16).
Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) №15-КС від 27.02.2018 було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання з сержантом ОСОБА_1 , курсантом навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії та відраховано його з числа курсантів другого курсу спеціальності "Військове управління (за видами Збройних Сил)" спеціалізації "Управління діями підрозділів артилерії" у зв`язку з розірванням контракту. Звільнено з військової служби у запас за пунктом "и" частини шостої з урахуванням вимог частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 29).
Відповідно до довідки-розрахунку №1051 від 26.02.2018, виданої Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, на забезпечення сержанта ОСОБА_1 було витрачено 200201,93 грн. ОСОБА_1 з розрахунком погодився та зобов`язався оплатити вказану суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до 26.03.2018 (а.с.17).
Згідно з розрахунком на утримання коштів на навчання курсанта ОСОБА_1 від 26.02.2018, за період з 06.08.2016 по 26.02.2018 було утримано суму грошового забезпечення в розмірі 156050,73 грн. (а.с.18).
Відповідно до розрахунку вартості комунальних послуг на курсанта 227-НА навчальної групи 23 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії сержанта ОСОБА_1 в період з 06.08.2016-26.12.2016, 10.01.2017-25.06.2017, 26.07.2017-26.12.2017, 10.01.2018-26.02.2018, на тепло та гарячу воду, водопостачання та водовідведення та електроенергію загалом було витрачено 13127,70 грн. (а.с.19).
Згідно з довідкою-розрахунком, виданою сержанту ОСОБА_1 розрахунок відшкодування з медичне забезпечення (проведення ВЛК, проведення щорічних профілактичних оглядів), пов`язаного з утримання в академії за період з 06.08.2016 по 26.02.2018 складає 233,00 грн. (а.с.20).
Відповідно до подобової довідки-розрахунку витрат на курсанта Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного ОСОБА_1 , пов`язаних з його утриманням в академії за період з 06.08.2016 по 26.02.2018, на курсанта ОСОБА_1 було витрачено 30790,50 грн. (а.с.21-22).
Згідно з довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби згідно наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26.02.2018 № 47 курсанта ОСОБА_1 відраховано у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту та визначено відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі у сумі 200201,93 грн. 03.03. 2018 курсантом добровільно відшкодовано коштів в розмірі 1943,81 грн. Станом на 14.05.2018 за курсантом рахується заборгованість в сумі 198258,12 грн. (а.с. 23).
Згідно з запитом військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України до начальника Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного генералу-лейтенанту Ткачука П.П. №12-954вих-18 від 12.03.2018, було висловлено прохання про надання інформації щодо наявної дебіторської та кредиторської заборгованості із зазначенням заходів щодо її погашення, а саме: боржника та суми заборгованості, вжиття заходів досудового характеру, наявності судового рішення по заборгованості, перебування виконавчого документа на виконанні в органах Державної виконавчої служби України з обов`язкових зазначенням номера виконавчого провадження, коду доступу ідентифікатора, заходів, які вживаються для погашення наявної заборгованості (а.с.24).
Відповідно до повідомлення начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного генерал-лейтенанта Ткачука П.П. наявна, зокрема, дебіторська заборгованість невідшкодованих коштів за навчання відрахованих курсантів Національної академії сухопутних військ за період з 01.01.2006 по 28.02.2018 в сумі 11202900,73грн. (а.с.25).
Згідно з розшифровкою дебіторської заборгованості відрахованих курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 01.01.2006 по 28.02.2018, під 277 номером числиться ОСОБА_1 , заборгованість якого становить 200201,93 грн. (а.с.26-27).
Відповідно до повідомлення військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України до Міністерства оборони України №12-1098вих-18 від 22.03.2018 станом на 01.03.2018 в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного наявна дебіторська заборгованість невідшкодованих коштів за навчання громадян, зокрема ОСОБА_1 у розмірі 200201,93 грн. Військова прокуратура Львівського гарнізону Західного регіону України зазначає, що враховуючи, що ні Міністерством оборони України, ні Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного заходи щодо зменшення наявної заборгованості не вживались, військовою прокуратурою Львівського гарнізону вживаються заходи представницького характеру щодо захисту порушених інтересів держави, а саме буде подано позовні заяви про відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому
навчальному закладі (а.с. 28).
Відповідно до п.3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію:
"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".
Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.
Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.
Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.
Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Наведена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 25.09.2018 у справі №822/238/15, 19.03.2019 у справі № 910/2491/18.
Крім того, аналіз частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.
"Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Положеннями ст. ст. 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Збройні Сили України - це військова державна структура, яка організаційно складається з військових об`єднань, з`єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів, фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст. 10 Закону України «Про оборону України», ст. ст. З, 10 Закону України «Про Збройні Сили України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері оборони та військового будівництва,керівництва Збройними Силами України, їх мобілізаційну і бойову готовність та підготовку до виконання покладених завдань.
Тобто, Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є органом державної влади на місцях в системі Збройних Сил України, який реалізує державну політику у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.
Враховуючи, що ні Міністерством оборони України, ні Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного станом на момент подання позовної заяви захист інтересів держави не здійснювався, суд вважає, що в прокурора є всі підстави для представництва інтересів держави в суді.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Згідно з ч.5 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "й" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно з п.14 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженим Указом Президента України №1053/2001 від 07.11.2001 контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) - письмова угода, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами у процесі військової служби (навчання).
Відповідно до п. 59 Положення однією з підставам для дострокового припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) вищого військового навчального закладу, підрозділу з курсантом (слухачем) є небажання продовжувати навчання;
Відповідно до п.61 Положення чинність контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) вищого військового навчального закладу, підрозділу з курсантом (слухачем) припиняється в день закінчення його строку, а також достроково у день, який зазначено в наказі про виключення курсанта (слухача) із списків вищого військового навчального закладу, підрозділу, в разі дострокового розірвання контракту;
Згідно з п.84 Положення курсанти, які проходять підготовку на посади офіцерського складу, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від дальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу підрозділу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим військовим формуванням витрати, пов`язані з їх навчанням і утриманням у вищому військовому навчальному закладі, підрозділі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. У разі відмови добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідно до п. 1-4, 7, 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006, цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку та оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
Отже, судом встановлено, що на ОСОБА_1 законодавством покладений обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ ім. гетьмана П. Сагайдачного за період з 06.08.2016 по 26.02.2018 в сумі 198 258,12 грн., а саме: грошове забезпечення 156 050, 73 грн.; продовольче забезпечення 30 79,50 грн.; медичне забезпечення 233,00 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 13 12,70 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Заходи забезпечення позову судом не вживалися.
Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2973,90 грн.
Керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 24, 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. 526 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 76-81, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 273,274-279, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ, Сахалінської області, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області 03.12.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , інші дані про особу суду невідомі, на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, , МФО 820172, Держказначейська служба України м. Київ, р/р НОМЕР_4 ) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному вищому навчальному закладі у розмірі 198258,12 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень дванадцять копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ, Сахалінської області, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області 03.12.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , інші дані про особу суду невідомі, на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Сагайдачного (79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, , МФО 820172, Держказначейська служба України м. Київ, р/р НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2973,90 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят три гривні дев`яносто копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення в повному обсязі складене 18.06.2019.
Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна