Справа № 588/1858/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2019 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідно до договору б/н від 17.04.2009 відповідач отримав кредит у розмірі 3700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним заява від 17.04.2009 разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
У судове засіданні представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.28).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Поштові відправленні, направлені за останньою відомою адресою місяця реєстрації відповідача повернулися на адресу суду без вручення відповідачеві з відмітками поштаря "адресат не проживає", "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с.39, 51).
Крім того, відповідач, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, був повідомлений шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб- порталі судової влади України у мережі інтернет (а.с.52), а отже, вважається тиаким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.
Ураховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Матеріалами справи установлено, що 17.04.2009 ОСОБА_1 із метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 17.04.2009, згідно якої отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10).
Також 17.04.2009 ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", якою передбачені умови випуску кредитної картки, базова процентна ставка у місяць 2,5%, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії, штрафів, пені (а.с.11).
Зазначеними заявою та довідкою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.
Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.
За п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач надала свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і надала право Банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Одночасно п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
Відповідно до п.6.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку.
За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
На виконання ухвали суду (а.с.34), позивачем надано виписку по кредитній картці ОСОБА_1 за період з 17.04.2009 по 25.11.2019 та інформацію про усі видані відповідачу кредитні картки, термін їх дії (а.с.46-49).
Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_1 були видані дві кредитні картки:
-№ НОМЕР_1 із датою відкриття 03.04.2009, терміном дії до 03/15;
-№ НОМЕР_2 із датою відкриття 30.08.2011, терміном дії до 11/14 (а.с.49).
Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача убачається, що відповідач користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості, знімав готівку та ін. (а.с.7-9,46-48).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Дотепер, як випливає із позову, заборгованість за кредитом відповідачем не погашена.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.
У той же час, на підставі вищеуказаної довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" судом установлено, що термін дії останньої кредитної картки, яка видавалася відповідачу, закінчився 31.03.2015 (а.с.49).
У зв`язку із цим, суд, із урахуванням розрахунку, наданого позивачем, вважає за необхідне стягнути із відповідача тіло кредиту, яке станом на 31.03.2015 становило суму у розмірі 3266,66 грн. і саме така сума заявлялася позивачем до стягнення. Тому у цій частині позов підлягає задоволенню.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню. Виходячи із розрахунку позивача та строку закінчення дії картки до стягнення із відповідача підлягає заборгованість по відсоткам, яка становила на 31.03.2015 суму у розмірі 4869,58 грн.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення із відповідача 3453,89 грн.пені та штрафів 500,00 грн. фіксована частина та 2007,39 грн. процентна складова, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Сума штрафу, яка підлягає сплаті у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання указана у підписаних відповідачем анкеті-заяві та довідці про умови кредитування та становить суму у розмірі 500 грн.+5% від суми позову у разі порушення позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 120 днів.
Свої зобов`язання відповідач своєчасно не виконував, що має відображення у розрахунку заборгованості позивача, а отже, має сплатити позивачу штраф, який становить загальну суму у розмірі 906,82 грн. (500,00 + 406,82 грн. (5% від8136,34 грн. (3266,66 грн. +4869,58 грн)
У той же час, із розрахунку позивача установлено, що після закінчення строку дії кредитної картки відповідачем 27.01.2017 було сплачено суму у розмірі 920,82 грн.,
Згідно ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Ураховуючи вказану норму, суд вважає, що сплачена відповідачем сума у розмірі 920,82 грн. після закінчення строку дії кредитної картки повинна бути врахована на погашення пені та штрафів.
Оскільки сплачена відповідачем сума повністю погашає заборгованість по штрафу, тому ця вимога позивача не підлягає задоволенню.
За несвоєчасне погашенням відповідачем заборгованості сплаті також підлягає сума нарахованої пені та комісії, які передбачені у довідці про умови кредитування, підписаної відповідачем, яка станом на дату закічення строку дії кредитної картки 31.03.2015 становила суму у розмірі 1724,71 грн. та за відрахуванням 14,00 грн., які залишилися від сплачених відповідачем коштів після закінчення строку дії картки, становить суму у розмірі 1710,71 грн.
Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням із відповідача заборгованості за кредитом у сумі 3266,66 грн., відсотками у сумі 4869,58 грн., пені та комісії у сумі 1710,71 грн., а всього на загальну суму 9846,95 грн. та з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 9846,95 грн., тобто на 23%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 441,83 грн. (1921,00 грн. х 23%) судового збору.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей ст.ст.10-13,141,259,264,265,279,280-282,284,289 ЦПК України, суд
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.С. Линник