КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/9133/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Головне управління юстиції у місті Києві про визнання недійсними договорів дарування,

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просиввизнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований за №24,

визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0766 га, кадастровий номер :01:014:0053 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований за номером №24 та визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що позивач та його представник неодноразово не з`явилися в судове засідання без поважних причин, доказів про поважність причин їх відсутності суду не надано та заяв про розгляд справи по суті у відсутності позивача суду не надано, тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 04 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований за №24, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0766 га, кадастровий номер :01:014:0053 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований за номером №24та визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно ( а.с. 1-3 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду на 11 години 40 хвилин 26 січня 2018 року ( а.с. 15 ).

У зв`язку з неявкою учасників процесу судове засідання, що призначене на 26 січня 2018 року було відкладено на 11 годину 30 хвилин 19 березня 2018 року ( а.с. 18 ).

19 березня 2018 року судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з хворобою судді та слухання справи призначено на 12 годину 15 травня 2018 року ( а.с. 28 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2018 року задоволено заяву про самовідвід судді, матеріали справи передано до канцелярії для повторного авторозподілу справи ( а.с. 34-35 ).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2018 року визначено головуючого суддю Усатова Дмитра Дмитровича ( а.с. 41 ).

Як вбачається з судових повісток розгляд справи призначено на 11 годину 15 хвилин 02 липня 2018 року ( а.с. 42, 43, 44, 45, 46, 47 ).

02 липня 2018 року в судовому засіданні, зокрема, за участі ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_4 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 14 годину 30 хвилин 19 вересня 2018 року ( а.с. 71-72, 73 ).

У зв`язку з відстороненням судді Усатова Дмитра Дмитровича від здійснення правосуддя було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями відповідно до якого визначено головуючого суддю Ковальчук Людмилу Миколаївну ( а.с. 76, 77 ).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2018 року призначено підготовче засідання на 14 годину 50 хвилин 22 лютого 2019 року ( а.с. 78-79 ).

22 лютого 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 11 години 45 хвилин 08 квітня 2019 року ( а.с. 105-107 ), про що, зокрема, представника позивача - ОСОБА_4 було повідомлено під розписку ( а.с. 108 ).

Судове засідання призначене 08 квітня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін по справі, було відкладено на 09 годину 05 хвилин 06 травня 2019 року ( а.с. 113 ).

09 квітня 2019 року на адресу позивача було направлено судову повістку про виклик до суду на 09 годину 05 хвилин 06 травня 2019 року ( а.с. 114 ).

Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у відповідності до ст.ст. 77-80 ЦПК України про те, що позивач отримав вказану повістку матеріали справи не містять.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2019 року зазначений позов залишено без розгляду ( а.с. 134-135 ).

При цьому, місцевий суд не вжив всіх можливих заходів щодо його повідомлення, зокрема, направлення судової повістки представнику позивача - ОСОБА_4 .

Відтак, на переконання апеляційного суду, враховуючи викладене, місцевий суд помилково прийшов до висновку про належне повідомлення позивача та його представника про судове засідання, яке призначено на 09 годину 05 хвилин 06 травня 2019 року.

Крім цього, місцевим судом 25 квітня 2019 року судом отримано клопотання про відкладення судового засідання, яке призначено на 09 годину 05 хвилин 06 травня 2019 року у зв`язку з перебуванням представника позивача у відрядженні в Кіровоградській області м. Кропивницький ( а.с. 128, 129 ), що, з точки зору другої інстанції, є поважною причиною неявки.

З точки зору суду другої інстанції, зазначене судове рішення не відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України, оскільки не містить дат судових засідань, неявка в які позивача та його представника призвели до його ухвалення.

Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх позовних вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, місцевим судом використаний процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача, з врахуванням того, що він та його представник були присутні в судових засіданнях, зокрема, 02 липня 2018 року, 22 лютого 2019 року та враховуючи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитися.

За таких обставин та на переконання суду другої інстанції, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст. 257, 260 ЦПК України, знайшли своє повне підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційній суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Головне управління юстиції у місті Києві про визнання недійсними договорів дарування скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко