441/1722/19 2/441/809/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань Гелецької Г.В.

позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 19.09.2019 звернулася в суд з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним Державного акту серії І - ЛВ №085829 на право приватної власності на землю, виданий 15.01.2002 Городоцькою районною державною адміністрацією Львівської області про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 1, 7735 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області та визнання за нею права на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 виданого 22.05.1997 та зареєстрованого за №4038, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1.7735 га, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829, на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002, тобто після смерті спадкодавця. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 24.09.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_1 у суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що тітці ОСОБА_2 , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 від 22.05.1997, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 останньої, спадщину прийняв батько ОСОБА_4 (рідний брат тітки), а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина ОСОБА_3 (мати позивачки), просить позов задовольнити.

Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області Юрчак Ю. у листі № 1182 від 06.11.2019 просив про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо вимог ОСОБА_1 , не висловив (а.с. 39).

Начальник юридичного відділу Городоцької районної державної адміністрації Львівської області Несімко М. у листі від 04.11.2019 просив про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, позов ОСОБА_1 , визнав (а.с. 41).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив (а.с. 36, 37).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За положеннями ст. 530 ЦК України в редакції 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 , була одинокою, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 значилась зареєстрованою та проживала разом з братом ОСОБА_4 , 1912р.н. та його дружиною ОСОБА_3 , 1919р.н. (батьками позивачки), на АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) Завидовицької сільської ради, ОСОБА_2 , при житті, належало право на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Гороцького району Львівської області, згідно Сертифікату серії ЛВ №146564 від 22.05.1997, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4038 (а.с. 11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Із пояснень ОСОБА_1 в суді, із копій витягів з погосподарських книг за 1996-2000, із довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №611 від 17.07.2019 убачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , спадщину прийняв в порядку спадкування за законом брат ОСОБА_4 , з яким вона постійно проживала на АДРЕСА_1 , в т.ч. і на час відкриття спадщини (а.с. 15, 17-18).

Як убачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , інших матеріалів справи, ОСОБА_4 , 1912р.н. та ОСОБА_3 , 1919р.н. перебували у зареєстрованому шлюбі, позивачка ОСОБА_1 , 1948р.н. значиться їх дочкою (а.с. 9, 17-22).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Згідно довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області №610 від 17.07.2019, на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 разом з ним постійно проживала на АДРЕСА_1 дружина ОСОБА_3 , а отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка (а.с. 14).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.2017 убачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивачка успадкувала земельну ділянку площею 1, 1343 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 43).

Разом з цим, 16.07.2019, державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.7735 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829, на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 10).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Із матеріалів справи і зокрема копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , Державного акту серії НОМЕР_5 убачається, що 15.01.2002 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано Державний акт серії І-ЛВ №085829 на право приватної власності на землю площею 1.7735 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, на підставі розпорядження №9 від 11.01.2002, тобто через чотири роки, два місяці після смерті спадкодавця (а.с. 6, 12).

Державний акт серії І-ЛВ №085829 від 15.01.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1094 (а.с. 12 зворот).

Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (2004 року), статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, ураховуючи, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085829 на ім`я ОСОБА_2 від 15.01.2002, виданий через чотири роки два місяці після її смерті, а отже в порушення вимог закону, суд визнає такий Державний акт недійсним.

Із матеріалів справи убачається, що на ім`я ОСОБА_2 , 22.05.1997 видано Сертифікат серії ЛВ № НОМЕР_6 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №4038 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , при житті, набула право на середню земельну частку (пай) площею 1.77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, згідно Сертифікату серії ЛВ №146564, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, що після смерті останньої, спадщину прийняв ОСОБА_2 , а після його смерті - дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що позивачка є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 , інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, відтак є підстави для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЛВ №146564, в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 89, 133, 141, 209, 258 - 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 392, 1218, 1258, 1261, 1269 ЦК України, ст. 524, ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт серії І - ЛВ №085829 на право приватної власності на землю, виданий 15.01.2002 Городоцькою районною державною адміністрацією Львівської області про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 1, 7735 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області та скасувати запис про державну реєстрацію цього Акту в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1094.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. на АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_7 ) право на земельну частку (пай) площею 1, 77 умовних кадастрових гектари, що на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Сертифікату серії ЛВ №146564, виданого 22.05.1997 на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрованого за №4038, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.12.2019.

С у д д я : А.М. Малахова - Онуфер