Провадження №2/193/411/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

20 грудня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Шумської О.В.,

при секретарі: Мельниковій Т.О.,

за участі представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 23.03.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та позивачем Договір, про що свідчить його підпис у заяві. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку. Згідно до умов договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов`язання не виконує. Станом на 01.07.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 33565,25 грн., у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 33565,25 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 гривень.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задаоволенні позову

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводиться без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено з позовної заяви, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.03.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві. Однак дана анкета-заява не містить будь-яких даних про суму кредиту чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії /а.с.10 зворот/.

Крім того, з дослідженої судом анкети-заяви від 23.03.2010 року не вбачається, за яким тарифом відповідач ОСОБА_2 отримав кредитну картку та на яких умовах, в анкеті заяві відсутня відмітка відповідача про це /а.с.10 зворот/, що також не дає суду можливості визначити умови кредитного договору та відповідно перевірити правильність розрахунку заборгованості.

Відповідно не може братись судом до уваги доданий до позовної заяви позивачем витяг з тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», «Універсальна 30 днів пільгового періоду», оскільки анкетою-заявою не підтверджено, що саме таку кредитну картку виявив бажання оформити відповідач та на яких умовах, зокрема чи то "універсальна 55 днів пільгового періоду", "універсальна контракт" або "універсальна голд".

Згідно двох розрахунків заборгованості за договором №б/н від 23.03.2010 року станом на 26.07.2019 року ОСОБА_2 має заборгованість у загальному розмірі 24080,35 грн., з яких: 13442,15 грн.- заборгованість за тілом кредита; 8677,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 8950,60 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 420,68 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1574,54 грн. - штраф (процентна складова). /а.с.5-9/.

Надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Тим більше що, у матеріалах справи відсутня довідка про встановлення кредитного ліміту по картковому рахунку, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, не доведено, що відповідач отримав на свій рахунок кредитний ліміт у сумі саме 15800,00 грн, як вказано у позовній заяві.

Також, позивачем не доведено факту видачі банком і отримання позичальником вказаної у позовній заяві кредитної картки, тобто отримання відповідачем від позивача кредитних коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укладати договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, позивачем, АТ КБ «ПриватБанк», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що в сукупності з заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету позичальника.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету.

Доводи позивача в позовній заяві не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.81, 141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, ст. ст. 626, 628, 638, 639, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: О.В.Шумська