У Х В А Л А

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 404/345/19

провадження № 61-21857ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду містаКіровограда від 05 квітня 2019 року, рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 квітня 2019 рокута постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Електротранс» міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодопредмета спору - Первинна профспілкова організація Комунального підприємства «Електротранс» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду містаКіровограда від 05 квітня 2019 року, рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 квітня 2019 рокута постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Варакіної Наталії Борисівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Електротранс» міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодопредмета спору - Первинна профспілкова організація Комунального підприємства «Електротранс» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відвід суддіне передбачено.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2019 рокуслід відмовити з вказаних підстав.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду містаКіровограда від 23 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, як було зазначено вище, подана 28 листопада 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Заявник заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію повного тексту постанови апеляційного суду було нею отримано 29 жовтня 2019 року. Поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором 9197, на який посилається ОСОБА_1 у клопотанні, суду не надано.

Таким чином, заявнику необхідно надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження (зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідку суду).

Заявник у касаційній скарзі зазначає про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто він не входить до структури заробітної плати.

Відтак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Окрім того, законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про визнання незаконним наказу про звільнення.

Про наявність інших підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», заявником у касаційній скарзі не зазначено та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у січні 2019 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921, 00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за оскарження судових рішень в частині позовної вимоги немайнового характеру (визнання незаконним наказу про звільнення) у розмірі 1 536, 80 грн (1 921, 00грн x 0,4 x 200 %), в частині позовної вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) виходячи із 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768, 40грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Кіровського районного суду містаКіровограда від 05 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Електротранс» міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодопредмета спору - Первинна профспілкова організація Комунального підприємства «Електротранс» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулувідмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду містаКіровограда від 23 квітня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Електротранс» міської ради міста Кропивницького, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодопредмета спору - Первинна профспілкова організація Комунального підприємства «Електротранс» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов