РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лященка О.В.

за участю секретаря Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 липня 2002 року, про що зроблено актовий запис №36. Від спільного подружнього життя у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 травня 2002 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 20.05.2002 року та до досягнення дитиною повноліття.

13 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4.

Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дитини є недостатньою, оскільки зросли витрати на її утримання, а також, їй не відомо чи відповідач офіційно працевлаштований, його конкретний розмір доходів, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В судовое судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволоти.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, однак подали суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Володимир-Волинського районного управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 36 та видано свідоцтво серії 1-ЕГ № 033528.

З дослідженого свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 061702 встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 травня 2002 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 20.05.2002 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ 013379, 13 лютого 2007 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4.

З свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №038087 вбачається, що 16 червня 2008 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, яка змінила прізвище на ОСОБА_2.

Згідно довідки про склад сімї №1366/02-15 від 08.11.2018 року, виданої Здомишельською сільською радою, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 і на його утриманні перебуває пятеро дітей і згідно посвідчення №АС016644 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

Згідно довідки Ратнівського районного управління соціального захисту населення від 09.11.2018 року № 847 відповідач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні, як одержувач державної соціальної допомоги по догляду за дитиною-інвалідом до 18 років, а саме, за дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 27.09.2012 року по даний час.

З розрахунку виплати та заборгованості по аліментах щодо ОСОБА_2, виданого Ратнівським районним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що станом на 01.11.2018 року по сплаті аліментів є переплата в розмірі 703,70 грн.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, що становить 2027 гривень, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів працював, та мав стабільний, регулярний дохід, а на даний час не працює, його доходи є мінливими та нерегулярними, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, має на утриманні пятеро дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, а також враховуючи стан здоров'я дитини на утримання якої присуджується аліменти та її вік, наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 21 травня 2002 року з відповідача, з 1/4 частки його заробітку (доходу) на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 травня 2002 року, та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН № НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_8