РІШЕННЯ

іменем України

23 серпня 2019 рокуСправа №451/1723/18
Провадження № 2/451/519/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Загайської І.В.,

з участю позивача

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1723/18 за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

07 грудня 2018 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності у порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Дмитрів Радехівського району померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 05.08.2011 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області. На момент смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Радехівського району №615 від 25.06.2018 року, разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 - чоловік померлої, ОСОБА_1 - син останньої, а також ОСОБА_4 - дружина позивача і їхні неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Дмитрів Радехівського району помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 16.02.2018 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який 14.12.2015 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Радехівського району і, відповідно до якого спадкодавець заповів усі свої майнові та немайнові права ОСОБА_1 - позивачу у справі. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшло будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 22.05.1989 року Червоноградським МБТІ, належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 . На момент смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Радехівського району №616 від 25.06.2018 року, разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 - син останнього, а також ОСОБА_4 - дружина позивача і їхні неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Згідно довідки №617 від 25.06.2018 року, разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 01.07.1990 року у АДРЕСА_1 були зареєстровані його дружина - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_1 Прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину. Станом на сьогоднішній день позивач розпорядитися будинком, тобто оформити спадщину, не може, тому що будинок та господарські будівлі належать на праві власності колгоспному двору, голова якого помер. Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засідання позивач з`явився, позов підтримав повністю

Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.35,41).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися відповідач.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області 05 серпня 2011 року (а.с.11).

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , виданого 19 жовтня 1977 року, де ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батьки значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області 16.02.2018 року (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_6 , виданим відділом ЗАГС 14 липня 1955 року, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.13).

14 грудня 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до якого заповів усі свої майнові та немайнові права ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно довідки №615 від 25.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради, спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала і на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Від імені гр. ОСОБА_2 , виконкомом Дмитрівської сільської ради не посвідчувався заповіт. З нею на день смерті були зареєстровані чоловік - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), син- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; невістка - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_9 ; внучка - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 ; внук - ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.12).

Відповідно до довідки №616 від 25.06.2018 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради, спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав і на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Від імені, гр. ОСОБА_3 , виконкомом Дмитрівської сільської ради посвідчувався заповіт від 14.12.2015 року актовий запис № 137. З ним на день смерті були зареєстровані син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; невістка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 ; внучка - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 ; внук - ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.17).

З довідки №617 від 25.06.2018 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав і на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . З ним станом на 01.07.1990 року були зареєстровані дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 22.05.1989 року Червоноградським МБТІ, на підставі рішення Радехівського райвиконкому №69 від 20.04.1989 р., та записано в реєстрову книгу під № НОМЕР_7 , будинковолодіння АДРЕСА_1 , належало колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно технічного паспорта на індивідуальний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого КП «Червоноградське МБТІ», 30.07.2018 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с.20-26).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в порядку спадкування, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Стягнути з Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), жителя АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 894 (вісімсот дев`яносто чотири) гривні 18 (вісімнадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.08.2019 року.