справа № 489/1607/19
провадження №2/489/1291/19
21 грудня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_1 , третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводський ВДВС), про звільнення майна з-під арешту
У березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 170201 від 25.01.2008, винесеної Заводським відділом державної виконавчої служби Миколаївського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 6638904.
Заводський ВДВС у письмових поясненнях вказав, що документи виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання, тому неможливо встановити наявність підстав накладення арешту на нерухоме майно.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного поводження з повідомленням учасників справи.
У судове засіданні, призначене на 10.12.2019 10:35 годину, учасники справи повторно не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі.
Третя особа Заводський ВДВС у наданому до суду письмовому клопотанні просив розглянути справу за наявними у справі матеріалами та без участі представника відділу.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позовну заяву не подав.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини пятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов наступного.
19.12.2007 з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між сторонами також укладено іпотечний договір, згідно з пунктом 1.2. якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
17.12.2012 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передало право вимоги за кредитним договором № 1779-04/07 від 18.12.2007, наведеному у додатку № 1 до цього договору.
Також, 17.12.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, за яким новий кредитор набув всі права іпотекодержателя щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , зазначеного у додатку № 1 до цього договору.
Із змісту позовної заяви вбачається, що у зв`язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором і має заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, позивач має намір скористатись правами кредитора та іпотекодержателя, та звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки. Однак, як стало відомо з інформаційною довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.01.2019 на іпотечне майно накладено арешт, про що внесені відповідні записи обтяження.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 09.01.2019 підтверджується, що власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ «Кредитні ініціативи». Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер 8444, виданий 19.12.2007 нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в реєстрі міститься запис про обтяження 6638904 від 21.02.2008, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 170201 від 25.01.2008, винесеної Заводським відділом державної виконавчої служби Миколаївського МУЮ, власник об`єкта обтяження ОСОБА_1 .
Статтями 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення
Питання щодо зняття арешту з майна на час звернення позивача до відділів державної виконавчої служби врегульоване статтею 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», за змістом якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша).
Відповідно до частин четвертої, пятої наведеної статті, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Пунктом 9.9. розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 N 2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) року, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.
За положеннями частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
З аналізу наведених норм слідує, що виконавці наділені повноваженнями із зняття арешту з майна лише у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого законом, після відновлення виконавчого поводження, якщо його було знищено. У іншому випадку, арешт може бути знятий за рішенням суду.
З урахуванням наведеного та наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення оскільки накладений на підставі постанови державного виконавця арешт на квартиру, право власності на яку на теперішній час зареєстровано на позивача, перешкоджає останньому вільно володіти та розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а скасування такого арешту, неправомірність якого не оскаржується, в досудовому порядку державним виконавцем не можливе у зв`язку із знищенням виконавчого провадження.
Відповідно до статті 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн., витрати на сплату якого були понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючись статями 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280, 289 ЦПК України, суд
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.
Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на праві власності, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 170201 від 25.01.2008, винесеної Заводським відділом державної виконавчої служби Миколаївського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 6638904.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», місцезнаходження: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21;
відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Робоча, 1.
Повний текст судового рішення складено 21.12.2019.
Суддя І.В.Коваленко