КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/919/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року про визнання неподаною та повернення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Тараса Євгеновича в рамках примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні із його малолітнім сином,-

в с т а н о в и в:

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сніжинського Т.Є. в рамках примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні із його малолітнім сином.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04 липня 2018 року скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги, - зазначення ім'я та по батькові державного виконавця, дії якого оскаржуються, конкретизувати вимоги щодо визнання дій державного виконавця неправомірними, а також надати копії скарги та доданих до неї матеріалів у відповідності до кількості учасників справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд безпідставно залишив його скаргу без руху, оскільки ЦПК України не визначено вимог до скарги, а в подальшому визнав її неподаною та повернув.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник не усунув недоліки скарги, визначені ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 447 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В п. 13 Постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України та вимогам, установленим Законом України «Про виконавче провадження».

Частинами 2, 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частиною 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім'я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім'я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів справи, в скарзі ОСОБА_2 не зазначив прізвища, ім'я та по батькові державного виконавця, дії якого він оскаржує, а також боржника ОСОБА_4 В прохальній частині скарги ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сніжинського Т.Є., зобов'язати державного виконавця усунути порушення та поновити виконавче провадження. Проте, скаржник не зазначив які саме дії державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві він просив визнати неправомірними. До скарги ОСОБА_2 не було додано її копії з додатками для учасників справи, що не відповідає вимогам вказаних норм.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано залишив скаргу ОСОБА_2 без руху, надавши йому строк для усунення недоліків скарги.

Визначені судом недоліки скарги ОСОБА_2 не усунув.

Як вбачається з матеріалів справи, отримавши копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року, скаржник подав до суду заяву, в якій вказав, що ЦПК України не містить вимог щодо зазначення в скарзі даних державного виконавця, дії якого оскаржуються, а також щодо надання копій скарги для всіх учасників справи; щодо вимог про необхідність конкретизувати які саме дії державного виконавця він просить визнати неправомірними, зауважив, що він надасть відповідні поясненні під час розгляду скарги.

Оскільки скарга ОСОБА_2 не відповідає вимогам ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання її неподаною та повернення.

Доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.