ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Чернівці

Справа № 727/10050/15

Провадження № 22-ц/822/1050/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.,

секретар Тодоряк Г.Д.

за участі представника відповідача Бартусевич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, головуючий у І-й інстанції Ярема Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк» (далі ПАТ «Юніон Стандард Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що за умовами кредитного договору, укладеного 07 жовтня 2014 року між ПАТ «Юніон Стандард Банк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у вигляді овердрафту з лімітом 100 000 грн на строк до 06 жовтня 2015 року зі сплатою 36% річних за користування овердрафтом: щомісячно 5 % від суми заборгованості та проценти за користування овердрафтом до 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 02 березня 2016 року у нього виникла заборгованість у сумі 133 299,40 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 89 445,40 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 25 323,26 грн, пені за прострочення заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 940,47 грн, пені за прострочення заборгованості за процентами в сумі 2 590,27 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 133 299,40 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2016 року позов ПАТ «Юніон Стандард Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Юніон Стандард Банк» заборгованість за договором про надання кредиту у формі овердрафту від 7 жовтня 2014 року в сумі 110 820,56 грн, яка складається заборгованості за кредитом в сумі 89 445,40 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 3 624,90 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1 809,79 грн, пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 15 940,47 грн.

ОСОБА_1 та ПАТ «Юніон Стандард Банк» подали апеляційні скарги на вказане рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача пені змінити та в позові в цій частині відмовити.

Представник ПАТ «Юніон Стандард Банк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПАТ «Юніон Стандард Банк» слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 02 березня 2016 року у нього утворилася прострочена заборгованість в сумі 110 820,56 грн, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 89 445,40 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3 624,90 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1809,79 грн та пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 15 940,47 грн.

Нарахування штрафних процентів в розмірі підвищеної ставки, що складає 60 відсотків річних, не відповідає умовам кредитного договору.

Не підлягає стягненню з відповідача пеня за несвоєчасну сплату процентів в сумі 2590,27 грн, яка нарахована із розрахунку штрафних процентів в розмірі 60 відсотків.

ОСОБА_1 не довів, що він не зміг сплатити заборгованість на рахунок ПАТ «Юніон Стандард Банк», який вказаний в кредитному договорі.

Підстав для зменшення розміру пені немає, оскільки розмір збитків значно перевищує розмір пені.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 30 вересня 2014 року ОСОБА_1 заповнив та підписав опитувальник клієнта фізичної особи й у заяві, яка знаходилась в опитувальнику, підтвердив, що його підписанням він акцептував публічну пропозицію позивача на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті позивача та приєднався до умов указаного договору.

Також ОСОБА_1 погодився, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської картки та овердрафту за картковим рахунком, що надаються йому у зв`язку з обраним пакетом послуг і приєднанням до договору, шляхом підписання заяви-анкети, встановлюється відповідно до умов договору та тарифів банку, що є невід`ємною частиною договору.

Крім того, у зазначеній заяві було зазначено, що її підписання свідчить про пряму і безумовну згоду відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту/овердрафту, встановленого банком, та інших тарифів, які є додатками до публічної пропозиції.

07 жовтня 2014 року між ПАТ «Юніон Стандард Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит у формі овердрафту з лімітом 100 000 грн на строк до 06 жовтня 2015 року зі сплатою 36 % річних за користування овердрафтом: щомісячно 5 % від суми заборгованості та проценти за користування овердрафтом до 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 кредитного договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щомісяця на суму заборгованості за овердрафтом протягом усього строку наявності такої заборгованості виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця у перший робочий день місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Відповідно до пункту 6.1 кредитного договору позичальник повинен повернути банку заборгованість за овердрафтом не пізніше дня, визначеного останнім днем згідно до пункту 1.4 кредитного договору. Сума заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься банком на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами.

За положеннями пункту 6.3 кредитного договору кошти у валюті овердрафту або їх частина, що не перевищує фактичного розміру заборгованості за договором, у день їх надходження на поточний рахунок зараховуються на повернення заборгованості за кредитним договором згідно з черговістю, передбаченою пунктом 6.7 кредитного договору.

Згідно з пунктом 7.1 кредитного договору за повне або часткове прострочення повернення заборгованості за овердрафтом та/або сплати процентів за користування овердрафтом та/або сплати комісії за управління овердрафтом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочки, від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення.

Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року ПАТ «Юніон Стандард Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 жовтня 2015 року № 182 розпочато процедуру виведення ПАТ «Юніон Стандард Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 03 жовтня 2015 року до 02 січня 2016 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Юніон Стандард Банк» від 05 жовтня 2015 року № 13 у зв`язку із запровадженням тимчасової адміністрації з 05 жовтня 2015 року у банку був встановлений режим роботи головного офісу та всіх відділень з 9:00 по 18:00 без обслуговування клієнтів.

05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до начальника Чернівецького відділення №1 «Юніон Стандард Банк» про повідомлення номера рахунку для можливості погашення кредиту.

04 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Юніон Стандард Банк» лист, в якому зазначені реквізити для погашення заборгованості.

З вказаного листа також видно, що за період введення тимчасової адміністрації відповідачу були нараховані штрафні санкції за несвоєчасне погашення кредиту.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Так, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини 4 статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір, у силу статті 638 ЦК України вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Юніон Стандард Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання позивача на те, що відповідач приєднався до публічного договору на підставі заяви від 30 вересня 2014 року, а тому нарахування відсотків на підставі тарифів у розмірі 60 % річних є правомірним. Відповідно до укладеного договору про надання кредиту у формі овердрафту № 60.18.000010 від 07 жовтня 2014 року передбачено сплату процентів за користування овердрафтом у розмірі 36% річних.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Оскільки наявна в матеріалах даної справи публічна пропозиція ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та приєднана до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. ПАТ «Юніон Стандарт Банк» не дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у тому числі плату за користування овердрафтом у випадку прострочення заборгованості 60 % річних.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Вирішуючи питання щодо обсягу задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що вимоги банку підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, розрахунком заборгованості (Т.1, а.с.88-95) доведено, що станом на 06 жовтня 2015 року заборгованість за кредитом становить 89 445,40 грн і вона підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог в частині стягнення передбачених договором процентів за користування кредитом та неустойки, то в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню.

З обставин та матеріалів справи видно, що кредитний договір між сторонами було укладено 07 жовтня 2014 року, строк повернення кредитних коштів з відповідними нарахуваннями визначено до 06 жовтня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа 310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року справа 202/4494/16-ц.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором відсотки та неустойку лише впродовж строку дії кредитного договору, після спливу визначеного договором строку кредитування нарахування відсотків та неустойки є безпідставним.

Як встановлено у справі, строк дії договору закінчився 06 жовтня 2015 року.

За таких обставин, вимоги банку про стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню на суму 3 624,90 грн у розмірі нарахованих відсотків на указану дату, що стверджується розрахунком заборгованості (Т.1 а.с.89).

Вимоги банку в частині стягнення пені за прострочення заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню на суму 107,42 грн, яка складається із залишку несплаченої пені станом на 05 жовтня 2015 року у розмірі 0,80 копійок та 106,62 грн у розмірі нарахованої пені на 06 жовтня 2015 року, що стверджується розрахунком заборгованості (Т.1 а.с.95), та розрахована за формулою: залишок простроченої заборгованості за кредитом * облікову ставку НБУ *2/ кількість днів у році 365/366) * кількість днів у періоді, тобто 89 445,40 * 22% *2 /365 *1 = 106,62 грн.

Вимоги банку в частині стягнення пені за прострочення заборгованості за процентами підлягає частковому задоволенню на суму 4,80 грн у розмірі нарахованої пені на указану дату, що стверджується розрахунком заборгованості (Т.1 а.с.177).

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити в частині стягнення пені за прострочення заборгованості за тілом кредиту, пені за прострочення заборгованості за процентами та суми загальної заборгованості. В решті рішення слід залишити без змін.

Отже, на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь ПАТ «Юніон Стандарт Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 07 жовтня 2014 року у розмірі 93 182,52 грн, з яких 89 445,40 грн - заборгованість за кредитом, 3 624,90 грн заборгованість за відсотками, 107,42 грн пеня за прострочення заборгованості за тілом кредиту, 4,80 грн пеня за прострочення заборгованості за процентами.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону) (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З платіжного доручення №1 від 24 грудня 2015 року видно, що ПАТ «Юніон Стандард Банк» за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1 706,79 грн (Т.1, а.с.5).

З платіжного доручення № 6056 від 3 березня 2016 року видно, що ПАТ «Юніон Стандард Банк» у зв`язку з поданням до суду заяви про збільшення позовних вимог додатково сплатив судовий збір в сумі 1 378 грн (Т.1, а.с.86).

Загальна сума судового збору за подання до суду позову відповідно до вказаних платіжних доручень складає 3 084,79 грн.

Розмір судового збору за подання до суду позову складав 1 999,49 грн, виходячи із ставки судового збору, передбаченої підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання до суду позову).

ПАТ «Юніон Стандард Банк» сплатив судовий збір за подання до суду позову в більшому розмірі, ніж передбачено діючим законодавством.

З квитанції № 15378813-1 від 07 липня 2016 року видно, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 2 199,44 грн (Т.1 а.с.199)

Квитанцією №111 від 19 вересня 2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання до суду касаційної скарги в сумі 2 399,39 грн.

Позовні вимоги ПАТ «Юніон Стандарт Банк» задоволено частково на 69,90%, а тому з відповідача на користь банку підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 397,74 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 99,99 %, а тому з банку на користь відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 598,37 грн.

Згідно з частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1 та зменшенням обсягу задоволених вимог, з ПАТ «Юніон Стандард Банк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, сплачені апелянтом при подачі апеляційної та касаційної скарг у розмірі задоволеної частини, що становить 3 200,63 грн (4 598,37 1 397,74).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2016 року змінити в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту, в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів та загальної заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», пеню за несвоєчасну сплату тіла кредиту в сумі 107 (сто сім гривень) 42 копійки та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 4 (чотири) гривні 80 копійок.

Визначити загальну заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», в сумі 93 182 (дев`яносто три тисячі сто вісімдесят дві) гривні 52 копійки.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», на користь ОСОБА_1 3 200 (три тисячі двісті) гривень 63 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної та касаційної скарги.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 грудня 2019 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак