Справа № 214/6344/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Джемерчук О.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона на підставі Ордеру на житлове приміщення №1342, виданого виконавчим комітетом Саксаганської ради народних депутатів від 15.11.1980 року, є наймачем зазначеної квартири. Відповідачі є її дочками та зареєстрованими у вказаній квартирі, однак за місцем реєстрації з 2000 року не проживають, речей їх у квартирі також немає, комунальні платежі, які на них нараховуються не сплачують, що негативно відображається на матеріальному стані позивача, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що відповідачі більше 10 років проживають в Італії та повертатись до України не бажають.
Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що позивача знає більше 15-ти років, позаяк його мати є подругою позивача, що відповідачів у квартирі позивача жодного разу з 2005 року не бачив, зазначив, що якби вони там проживали, то він би знав, оскільки буває у гостях у позивача.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно Ордеру на житлове приміщення №1342, виданого виконавчим комітетом Саксаганської ради народних депутатів від 15.11.1980 року, позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).
Згідно довідки №13 від 21.08.2019 року та довідок від 07.10.2019 року відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.12, 19-19а).
Судом, на підставі показань свідка, установлено, що відповідачі в зазначеній квартирі не проживають з 2005 року. Крім того, факт не проживання відповідачів з 2000 року у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 20.08.2019 року, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_2 (а.с.13).
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців.
Отже, при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідачі добровільно залишили зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутні без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.
Повне рішення складено 23 грудня 2019 року.