Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4368/18 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 30 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/4368/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 13» Житомирської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2019 року, яке ухвалене суддею Рожковою О.С. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь шкоду, завдану залиттям квартири. В обґрунтування вимог зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 . 24.06.2017 р. сталося залиття її квартири, пошкодження майна, меблів та побутової техніки, у зв`язку з халатним відношенням відповідача до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі АДРЕСА_2 . 26.06.2017 р. комісією КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради складено акт про затоплення квартири АДРЕСА_3 . Позивач вказує, що внаслідок залиття квартири їй завдано матеріальну шкоду в сумі 55310,00 грн., що підтверджується зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва від 25.07.2017 р., складеним ТОВ «СІТІ СТАЙЛ». Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдану шкоду, то позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, стягнуто з позивача на користь відповідача витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 6000,00 грн.

Позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неповне дослідження матеріалів справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовільнити вимоги позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог скарги, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не дав правової оцінки доказам, наданим сторонами, не дослідив та не перевірив, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Зазначає, що суд безпідставно визнав акт затоплення таким, що не відповідає формі, оскільки останній складений відповідно до норм , встановлених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Крім того звертає увагу, що клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди заявлене саме відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача просив задовільнити вимоги апеляційної скарги. Відповідач та представник відповідача просили відмовити у задоволенні скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник КП «ВЖРЕП № 13» Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника 3-ї особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , у якій 24.06.2017 р. сталося затоплення.

26.06.2017 р. комісією у складі: головного інженера ОСОБА_3 , майстра ПР Минарського ОСОБА_4 В., майстра ТД №1 ОСОБА_5 складено акт про те, що 24.06.2017 р. мешканці квартири АДРЕСА_4 квартиру АДРЕСА_3 , в результаті чого замокли: у кімнаті - стеля (шпаклівка) частково, стіни - шпалери частково, підлога ДВП, ДСП, у коридорі стеля (шпаклівка) частково, стіна (плитка) частково, підлога лінолеум, у туалеті стеля (ПВХ вагонка) та меблі і мікрохвильова піч у кухні. Комісія прийшла до висновку, що причиною залиття квартири АДРЕСА_3 стало недбале відношення мешканців квартири АДРЕСА_2 до АДРЕСА_5 (а.с.5). Акт підписали головний інженер та майстри дільниці. Додаткових документів при оформленні акту працівниками КП «ВЖРЕП № 13» не складалось.

Відповідно до кошторису зведеного розрахунку по відновленому ремонту після залиття квартири за адресою АДРЕСА_6 , складеного 25.07.2017 р. ТОВ «СІТІ-СТАЙЛ», загальна сума по проведенню відновлювального ремонту складає 55310,00 грн. (а.с.6-7).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 838.02.2019 від 05.02.2019 р, яка проведена за клопотанням відповідача, неможливо встановити, чи дійсно пошкодження, виявлені у квартирі АДРЕСА_3 сталися внаслідок залиття квартири 24.06.2017 р. та чи такі ушкодження або їх частина виникли внаслідок залиття цієї квартири раніше. Розмір матеріальної шкоди встановити не представляється за можливе, в зв`язку з проведеним ремонтом на момент проведення дослідження (експертизи). Вартість ремонту, з врахуванням даних візуального огляду та даних вказаних в акті КП «ВЖРЕП 13» становить 17990,00 грн. Кошторис зведеного розрахунку по відновлювальному ремонту після залиття квартири за адресою АДРЕСА_6 складеного 25.07.2017 р. ТОВ «СІТІ-СТАЙЛ» на загальну суму 55310,00 грн. не відповідає реальному розміру вартості проведеного ремонту (а.с.124-148).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції входив з того, що факт залиття, характер залиття та його причини, матеріальна шкода має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Однак на підтвердження позовних вимог позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт залиття її квартири 24.06.2017 р., зокрема, належним чином оформлений комісійний акт, який мав би бути складений із додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та яким би було зафіксовано чіткі причини залиття, завдані пошкодження, висновок щодо встановлення причин залиття. Суд, взявши до уваги вказане вище, пояснення свідків та висновок експерта, прийшов до висновку про відсутність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою танедоведеність вини відповідача у залитті квартири позивача.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З акта КП «ВЖРЕП №13» від 26 червня 2017 року вбачається, що в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В указаному акті не зафіксовано відомості щодо винної сторони. Також в акті відсутні підписи, як ознайомлених, мешканців квартир, в якій сталося залиття та ймовірно винної особи.

Суд також встановив, що вказаний акт складений через 2 дні від імовірного затоплення, та за відсутності самого відповідача, що позбавило його можливості подання доводів на його спростування. Відсутність відповідача під час складення акту про затоплення підтверджується самим актом та заявою ОСОБА_2 від 07.07.2017 р., адресованою директору КП «ВЖРЕП № 13» (а.с.5, 26).

В акті вказано, що залиття сталося в зв`язку з недбалим ставленням мешканців квартири АДРЕСА_2 до сантехобладнання, при цьому відповідача під час складення акту не було, його квартиру комісія не оглядала.

Також, з акту вбачається, що він не відповідає встановленій законом формі, складався у відсутність слюсаря сантехніка та представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, що вищевказаний акт від 26 червня 2017 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності його вини у залитті квартири позивача правомірно взято судами до уваги.

Крім того, позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів проведення ремонтних робіт з метою усунення пошкоджень, заподіяних внаслідок залиття її квартири.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачем.

Висновки суду щодо недоведеності позовних вимог є законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і не спростовані позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанцій необґрунтовано визнав неналежним та недопустимим доказом акт КП «ВЖРЕП № 13» не заслуговують на увагу, оскільки у цьому акті всупереч вимогам Правил не зазначено характер залиття квартири та його причини, а також відсутній висновок щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що відповідач не довів відсутності своєї вини у залитті квартири, також є безпідставними, оскільки спростовані матеріалами справи, які оцінені судом та якими підтверджено відсутність вини відповідача.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено факту заподіяння їй будь-якої шкоди зі сторони відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного рішення не впливають, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 квітня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий: Судді: