Ухвала

Іменем України

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа №640/11527/19

провадження №61-21169ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

Литвиненко І. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду

від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дружківської міської ради, з позовом, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю

ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року було відкрито провадження у справ.

15 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункут 2 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15 липня 2019 року провадження у справі закрито на підставі пункут 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у справі відсутній предмет спору, оскільки відповідач позов визнає, а відтак, провадження у справі підялгає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 15 липня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність предмету та відповідно наявність передбачених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги або справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд не врахував, що позивачем було подано завідомо безпідставний позов, оскільки дитина фактично проживає разом із матір`ю, відповідач не заперечує про и цього, що свідчить про відсутність предмету спору.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року отримано заявником поштою

24 жовтня 2019 року, про що надано докази.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 рокуоприлюднено 17 жовтня 2019 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Предметом заявленого ОСОБА_2 позову є вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України)

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд урахував конкретні обставини справи, критерії подання позову та виходив із найкращих інтересів дитини.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної постанови та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська