Справа №464/7035/18
пр.№ 4-с/464/1/19
УХВАЛА

08.02.2019 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Шутяк М.В.

за участю:

представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобов'язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції щодо відмови у задоволенні заяви про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання зняти арешт з зазначеної квартири, накладений постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова АА №494760 від 20.08.2004. В обгрунтування скарги покликається на те, що на початку 2004 року до Франківського відділу держвної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управлінння юстиції у Львівській області надійшов на виконання виконавчий лист №2-1289 від 19.03.2003 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 6058 грн 51 коп. Зазначає, що вказане рішення виконане ним у повному обсязі та на підтвердження цього ним було надано до державної виконавчої служби письмовий доказ. На даний час відкрилася спадщина після смерті його батька ОСОБА_5, до складу якої входить частка у квартирі АДРЕСА_1, однак при зверненні до нотаріальної контори стало відомо, що на таку накладено арешт. 22.10.2018 звернувся до Франківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області з заявою про зняття арешту з квартири, однак у такій було відмовлено, оскільки архівна справа (виконавче провадження) за 2004 рік знищена, а відомості у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Реєстрі судових рішень відсутні, відтак для зняття державною виконавчою службою арешту з квартири, йому необхідно надати виконавчій службі підтверджуючі документи про повне виконання рішення суду, а також сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Вказує, що такі дії є неправомірними, оскільки рішення суду виконано у повному обсязі з оплатою всіх виконавчих зборів, тому виконавче провадження з даних підстав було закінчено, що, зокрема, підтверджується тим, що відповідальними особами Франківського ВДВС м.Львова знищено матеріали виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 скаргу підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у ній. Зазначила, що наявність накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 порушує право власності ОСОБА_1 та інших її співласників на неї.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ній. Вказала, що є співвласником квартири АДРЕСА_1, а відтак, враховуючи те, що рішення суду, на виконання якого було накладено арешт на вказану квартиру, на даний час виконано, наявність арешту порушує її права як співвласника даної квартири, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання стягувач ОСОБА_4, начальник Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого та згідно з вимогами ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та цивільної справи №2-1289/2002, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.11.2002 у справі №2-1289/2002 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 5007 грн 51 коп. матеріальної шкоди, 51 грн судових витрат та 1000 грн моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 03.02.2003 дане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 28.08.2005 вказані рішення судів залишено без змін.

Згідно з інформаційної довідки №155532363 від 08.02.2019 вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-1289 від 18.03.2003 на квартиру АДРЕСА_1 26.08.2004 накладено обтяження за №1256852 , а саме: заборона на нерухоме майно.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру №218534 від 11.01.2001 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Листом начальник Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_8 №30213 від 30.11.2018 повідомив ОСОБА_1, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкта нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_2 26.08.2004 Першою Львівською державною нотаріальною конторою зареєстровано запис про обтяження №1256852 на підставі постанови державного виконавця відділу при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1289 від 18.03.2003. Архівна справа за 2004 рік знищена, а відомості у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Реєстрі судових рішень відсутні. Згідно інформації, наданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» встановлено, що арешт на квартиру №28 в будинку №39 на вул.В.Великого у м.Львові накладено постановою державного виконавця АА №494760 від 20.08.2004, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1289 від 19.03.2003, виданого Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 6058, 51 грн. З урахуванням викладеного для зняття державною виконавчою службою арешту з квартири необхідно надати виконавчій службі підтверджуючі документи про повне виконання рішення суду, а також сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

З огляду на викладене, судом встановлено, що обов'язок ОСОБА_1 щодо сплати боргу за виконавчим листом Сихівського районного суду м. Львова у справі №2-1289/2002 є припиненим, у зв'язку із виконанням ним даного обов'язку, відтак рішення суду є виконаним, про що свідчить, зокрема, і те, що матеріали виконавчого провадження на даний час знищені.

Згідно із ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: прийняття судом відмови стягувача від стягнення; затвердження судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Відповідно до ст.38 даного закону у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що виконавче провадження завершене та знищене, продовження дії арешту на квартиру АДРЕСА_1 порушує права ОСОБА_1 як співвласника даного майна, а також з врахуванням того, що іншими учасниками процесу не надано доказів підставності арешту на даний час, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 447, 450, 451, 453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо незняття арешту з квартири №28, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Володимира Великого, 39, неправомірною.

Зобов'язати начальника Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області скасувати арешт з квартири №28, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Володимира Великого, 39, накладений постановою державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області АА №494760 від 20.08.2004.

Про виконання ухвали повідомити суд та заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 08.02.2019.

Головуючий Б.Р.Мичка