Справа № 629/5204/18
Провадження № 2/629/154/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача, комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Судової влади, яке міститься в матеріалах справи, причину неявки до суду не повідомила, відзив та клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.
Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання та використання теплової енергії, які регулюються ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, Правилами надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обовязків можуть бути, зокрема, договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.
Згідно з п. 5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.
Судом встановлено, що теплопостачання у багатоквартирний житловий будинок за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 2, буд. 30, проводиться у централізованому порядку, позивачем здійснено постачання тепла у опалювальний період, а отже відповідач, яка здійснювала свою підприємницьку діяльність в нежитловому приміщенні у цьому будинку, є споживачем послуг з централізованого теплопостачання за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 2, буд. 30.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно доп.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обовязками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як встановлено між комунальним підприємством «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем по справі) укладено договір про постачання теплової енергії № 79 від 29.06.2012 року, відповідно до якого здійснюється постачання теплової енергії до нежитлового приміщення аптеки, розташованої за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 2, буд. 30, з початком опалювального періоду та припиняється з закінченням опалювального періоду, тобто у даних правовідносинах в періоди: з червня 2013 року по червень 2014 року, з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, з жовтня 2016 року по квітень 2017 року та з жовтня 2017 року по квітень 2018 року. Відповідач повинен сплатити вартість отриманої теплової енергії за вказані періоди.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.01.2017 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
Відповідачем не надано доказів відключення нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення в порядку встановленому законодавством, то у позивача були всі підстави для нарахування відповідачу сум за спожиту теплову енергію на підставі положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.
Суд погоджується з розрахунком заборгованості за використану теплову енергію, наданим відповідачем.
Так, відповідно до приписів п. 23 Правил № 1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Позивачем зроблено розрахунок споживання теплової енергії нежитловим приміщенням за період з червеня 2013 року по вересень 2018 року.
Вказаний розрахунок не спростовано відповідачем шляхом подання належних та допустимих доказів.
Відповідач, яка здійснювала підприємницьку діяльність в нежитловому приміщенні (аптека), щодо оплати вартості послуг на це приміщення, до категорії населення не відноситься, відноситься до категорії інші споживачі, тарифи для яких встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
Розрахунок суми заборгованості щомісячних нарахувань відповідає тарифам, встановленим постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, а саме, Постановами Національної комісії що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг 1437 від 30.04.2015 року, № 2690 від 29.10.2015 року, № 54 від 28.01.2016 року, 3 782 від 05.05.2016 року, № 1210 від 30.06.2016 року, № 1757 від 29.09.2016 року, № 2126 від 02.02.2016 року, « 2439 від 29.12.2016 року та № 01.02.2017 року, для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області.
Вищевикладене підтверджує ту обставину, що розрахунок споживання теплової енергії у вигляді постачання тепла до нежитлового приміщенням за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 2, буд. 30, котрий здійснений КП «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області виконаний відповідно до діючого законодавства і не суперечить останньому. Зазначений розрахунок не порушує прав споживача, оскільки він не передбачає необґрунтовану сплату коштів за отримані послуги, а здійснений відповідно до встановлених цін/тарифів та норм.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки три відсотка річних від простроченої суми.
Суд, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь КП «Теплоенерго» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 р. №630, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», ст. 11 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Мирне Лозівського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 26.08.1997 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Суддя Н.А. Смірнова