РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4640/19

пр. № 2/759/3963/19

22 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

за участю секретаря - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В :

Представник ЖБК «Індикатор-12» у березні 2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 17618,65 грн. та сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є членом кооперативу ЖБК «Індикатор-12», проживає в квартирі АДРЕСА_1 і несе обов`язки зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території як фактичний володілець і користувач житлового приміщення. Проте, відповідач протягом тривало часу порушує свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, завдаючи цим шкоду позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складала 17618,65 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва Журибеди О.М. від 14.03.2019 р. було відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження.

Представник ЖБК «Індикатор-12» в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позов.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ордеру на жиле приміщення в будинку ЖБК «Індикатор-12» виданого 15.06.1992 року, ОСОБА_1 є членом кооперативу та проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ЖБК «Індикатор-12» виконує функції з утримання житлового будинку АДРЕСА_1 і проведення розрахунків з власниками квартир будинку за надані комунальні послуги.

Відповідно до підпункту 6.2.6 пункту 6.2 Статуту передбачено обов`язок члена кооперативу своєчасно здійснювати оплату комунально-експлуатаційних послуг.

Підпунктом 6.2.7. пункту 6.2 Статуту визначає обов`язок члена кооперативу не допускати виникнення боргу перед кооперативом.

Пунктом 8.2 Статуту передбачено, що у кошторисі кооперативу на фінансовий рік передбачаються такі статті витрат: витрати на оплату комунальних послуг; витрати на експлуатаційні послуги.

Згідно пункту 8.6 Статуту, член кооперативу зобов`язаний вносити платежі на всі витрати незалежно від місця його проживання.

За час користування послугами, у зв`язку із їх несплатою, у відповідача за період з 01.07.2017 року по 31.03.2018 року утворилась заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 15834,29 грн.

Крім того, позивачем було нараховано 3 відсотки річних від суми боргу у цей період у розмірі 355,00 грн., а також збитки від інфляції у розмірі 1429,36 грн. Загальна сума заборгованості, яку нарахував позивач становить 17618,65 грн.

Перевіряючи доданий до позову складений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про те, що при розрахунку заборгованості споживача за отримані послуги позивачем були застосовані тарифи, встановлені і затверджені у визначеному законодавством порядку.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши вимоги позовної заяви, а також доводи, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку у загальному розмірі 17618,65 грн.

Крім того, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 1921,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525-527,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-12» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Василя Стуса, 28А, ) заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2017 року по 31.03.2018 року в сумі 15834,29 грн., 3 % річних в сумі 355,00 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 1429,36 грн., а всього стягнути 17618 (сімнадцять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 65 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда