Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/80/19

Провадження №2/377/88/19

19 червня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ахутіної А.А., за відсутності учасників справи, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

05 лютого 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 27 липня 1987 року у виконавчому комітеті Чапаївської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №3.Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 1987 року у виконавчому комітеті Чапаївської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 3. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старший син проживає окремо, у молодшого своя сім`я. Сімейні стосунки більш як три роки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у кожного окремий бюджет, бажання поновлювати стосунки у сторін немає. Позивач неодноразово в усному порядку та шляхом направлення письмової пропозиції пропонував відповідачу звернутись до органів РАГСу та подати спільну заяву про розлучення, але відповідач від цього ухиляється, і тому він звернувся до суду з позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та розірвання шлюбу.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася за останнім місцем реєстрації, а також шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб, виданого 23 січня 2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 27 липня 1987 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_7 .

Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є позивач, мати відповідачка. Діти на даний час є вже повнолітніми, мають свої сім`ї, проживають окремо.

Як вбачається із змісту позовної заяви, сімейні стосунки більш як три роки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у кожного окремий бюджет, бажання поновлювати стосунки у сторін немає. Позивач неодноразово в усному порядку та шляхом направлення письмової пропозиції пропонував відповідачу звернутись до органів РАГСу та подати спільну заяву про розлучення, але відповідачка від цього ухиляється.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За правилами ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 27 липня 1987 року у виконавчому комітеті Чапаївської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 3.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Копію рішення направити сторонам для ознайомлення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т. О. Малишенко