Справа № 308/6079/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Лемак О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
У позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 06 листопада 1993 року у відділі ЗАГСу Ужгородського міського управління, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 06 листопада 1993 року, актовий запис № 839. Прізвище після реєстрації шлюбу у чоловіка - ОСОБА_7 та у дружини - ОСОБА_7 .
Вказує, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції від 30 серпня 2006 року, а інша донька є повнолітньою.
Пояснює, що причиною звернення до суду з даною позовною заявою послужило те, що її чоловік самоусунувся від виконання батьківського обов`язку, матеріального не забезпечує їхню спільну неповнолітню доньку ОСОБА_5 , не виділяє майже жодних коштів на її утримання, інколи виділяє дрібні кошти 400-500 грн. у місяць, а інші гроші використовує на свої власні потреби. Більше ніж вищевказану суму у добровільному порядку відмовляється надавати, хоча є працевлаштованим й отримує досить значний дохід, а вона отримує мінімальну заробітну плату та не має змоги забезпечувати матеріально їхню доньку, так як вона підростає і витрати по її вихованню зростають.
Окрім цього, звертає увагу суду на те, що з 10 серпня 2016 року донька ОСОБА_5 проживає разом з нею у квартирі її батьків за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується актом про фактичне місце проживання від 09.04.2019 р. та довідкою № 425 від 09.04.2019 р., виданих директором ТзОВ «Наш-Добробут» ОСОБА_6 .
Також зазначає, що відповідач уже тривалий час проживає окремо, взагалі не цікавиться дитиною, її духовним та фізичним розвитком, навчанням, здоров`ям, не навідує доньку, що можуть ствердити як їхні сусіди, її батьки, так і спільні друзі.
На підставі вищевикладеного просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак 20.12.2019 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві просить задовольнити її вимоги.
Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.1993 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ЗАГСу Ужгородського міського управління, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 06 листопада 1993 року, актовий запис № 839.
Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 30.08.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У сторін також є ще одна донька, яка уже є повнолітньою.
За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.
Як встановлено судом, спільна неповнолітня донька сторін перебуває на утриманні позивачки та проживає з нею у квартирі її батьків за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується актом про фактичне місце проживання від 09.04.2019 р. та довідкою № 425 від 09.04.2019 р., виданих директором ТзОВ «Наш-Добробут» ОСОБА_6 .
Зі змісту позовної заяви також вбачається, що її чоловік самоусунувся від виконання батьківського обов`язку, матеріального не забезпечує їхню спільну неповнолітню доньку ОСОБА_5 , не виділяє майже жодних коштів на її утримання, інколи виділяє дрібні кошти 400-500 грн. у місяць, а інші гроші використовує на свої власні потреби. Більше ніж вищевказану суму у добровільному порядку відмовляється надавати, хоча є працевлаштованим й отримує досить значний дохід, а вона отримує мінімальну заробітну плату та не має змоги забезпечувати матеріально їхню доньку, так як вона підростає і витрати по її вихованню зростають.
При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.
Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком до від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, то така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим.
Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.
Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
При цьому, оскільки позов пред`явлений 03.04.2019 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191 СК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи із 31.05.2019 року і до досягнення нею повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення - 20 грудня 2019 року.

Головуюча О.В. Лемак