Провадження № 2/638/1677/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шишкіна О.В.,

за участю секретарів Кириллової К.С., Подосокорської А.О., Голуб Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що 24.07.2017 року їй стало відомо про смерть свого дядька ОСОБА_2 . Вказану інформацію їй повідомили двоє невідомих людей. Зі слів останніх муміфіковане тіло дядька знайшли у січні 2017 року у належній йому квартирі АДРЕСА_1 . Належна дядькові квартира була опечатана та зі слів сусідів їй стало відомо, що вказана квартира належить іншій особі, через що позивач звернулась до райвідділу поліції, проте жодної відповіді не отримала. За таких обставин та з метою підтвердження смерті дяді, позивач звернулась до КП «Ритуал», які підтвердили, що до них дійсно надійшло муміфіковане тіло ОСОБА_2 , однак без будь-яких документів, які б посвідчували його особу, а також повідомили, що будь-яке письмове підтвердження щодо факту смерті особи вони можуть видати лише родичу цієї померлої особи, за наявності відповідних документів, які підтверджують родинний зв`язок. Також вказує, що померлий доводиться їй дядьком, оскільки її батько приходився останньому рідним братом, однак документів, що підтверджують родинний зв`язок не збереглись. Тому вона була позбавлена можливості подати відповідну заяву до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, оскільки для заведення спадкової справи крім відповідної заяви також необхідно подати свідоцтво про смерть, отримати яке позивачка не мала можливості через відсутність документів в підтвердження родинних відносин. Також вказує, що на момент смерті ОСОБА_2 вона є єдиним спадкоємцем другої черги за правом представлення, інші спадкоємці відсутні. В подальшому отримавши всі необхідні документи позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Саутенко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини. Позивач при цьому зазначає, що нею були вжиті всі можливі заходи щодо прийняття спадщини, однак існування таких непереборних, істотних і незалежних від неї обставин як відсутність інформації про смерть дядька, не здійснення правоохоронними органами дій щодо встановлення родинних зв`язків померлого і повідомлення про його смерть, відсутність документів, що підтверджували б факт родинного зв`язку з дядьком, необхідних для отримання свідоцтва про його смерть, необхідність направлення запитів до різних установ та отримання на них відповідей, що потребувало значного проміжку часу - стало причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, тому позивач звернулась до суд уз даним позовом.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяв, згідно якого Харківська міська рада вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2018 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири №675 від 31.12.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю.. Окрім того, ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03.02.2017 року №646/801/17 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 за матеріалами кримінального провадження №000199 від 31.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В цій ухвалі суд встановив, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №000116 від 21.01.2017 року за ч.1 ст.115 КК України встановлено, що муміфікований труп ОСОБА_4 виявлений 21.01.2017 року лежачим на дивані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач в період з 21.01.2017 року, моменту смерті ОСОБА_4 , протягом довгого проміжку часу не спілкувалась з померлим, а отже й була необізнаною у тому, що в цей період часу відкрита спадщина і є спадкове майно, що, в свою чергу, не можна визнавати поважною причиною. Крім того, зазначає про відсутність належних доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 . Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року №646/801/17 встановлено судом, з показань свідка, що ОСОБА_2 на момент смерті не мав родичів. Визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно позивачу з метою оформлення нею права на спадщину, на квартиру АДРЕСА_1 . Надання додаткового строку позивачеві прямо впливає на права та інтереси Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою, тому Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, оспорює право позивача на визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .. Також зазначає, що відповідно до п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак позивач не подала заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, ні особисто, ані за допомогою пошти. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивач не проживала зі спадкодавцем, після того, як їй стало відомо про смерть дядька (6-ти місячний строк для прийняття спадщини ще не минув), вона відразу відразу поїхала до останнього його місця проживання - АДРЕСА_1 , однак квартира була опечатана, а зі слів сусідів їй стало відомо, що ця квартира вже належить зовсім іншій особі. Через що звернулась до райвідділу поліції, проте жодної відповіді на звернення не отримала. З моменту, коли позивачка дізналась про смерть дядька нею були вжиті всі можливі заходи щодо прийняття спадщини, однак існування непереборних, істотних і незалежних від неї обставин стало причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просили заяву задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши вступне слово сторони позивача, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК країни обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Зі змісту позову вбачається, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до якої входить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі до життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.10.1964 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.11.2007 року, копією архівної довідки №01-29/З-1857, 1858 та копією актового запису про народження ОСОБА_2 у м. Харкові 18 квітня 1939 року, копією архівної довідки №01-29/З-1857, 1858 та копією актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харкові.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.12.2001 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доказів про існування інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім ОСОБА_1 , до суд не надано, такі відомості відсутні і в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачем ОСОБА_1 було пропущено встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після померлого дядька ОСОБА_2 з причин, що носять непереборний, істотний і незалежний від позивача характер обставин, зокрема, необхідності вжиття всіх заходів щодо прийняття спадщини, а саме відсутність документів, що підтверджували б факт родинного зв`язку з дядьком, необхідних для отримання свідоцтва про його смерть, необхідність направлення запитів до різних установ та отримання на них відповідей.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину не прийняла, постійно з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини не проживала та не подала заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались, позивач вчасно не звернулась до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із вжиттям всіх заходів щодо прийняття спадщини, а територіальна громада не зверталася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому пропущений строк для прийняття спадщини позивачем суд визнає поважним. Суд вважає достатнім строк терміном два місяці для подання ОСОБА_1 заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1261-1265, 1270, 1272 ЦК України, 3-5, 11-13, 76- 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352-355ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 ) додатковий строк у 2 (два) місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя