Провадження № 22-ц/802/1160/19 Категорія: 1 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» про заміну стягувача у справі № 161/16330/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, орган державної виконавчої служби Другий відділ Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як правонаступники ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» (скорочено ТзОВ «А.В.Л») звернулося в суд із заявою про заміну стягувача, мотивуючи її тим, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області 03 грудня 2013 року у справі № 161/16330/13-ц ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (скорочено ПАТ «Західінкомбанк») заборгованості за кредитним договором №2711/12-206 від 27.11.2013 в розмірі 952 884,22гривень (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн. 22 коп.). Надалі між ПАТ «Західінкомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОФАКТОР» (скороченоТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР») було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2017-01-06-000010 від 07 лютого 2017 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя та договором застави від 07 лютого 2017 року, відповідно до яких банк відступив право вимоги за кредитним договором, договором поруки, договором застави, договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя в користь ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР». Надалі між ТзОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «A.B.Л.» (скороченоТзОВ «A.B.Л.») було укладено договір про відступлення прав вимоги №2017-01-06-000010 Ф від 07 лютого 2017 року (надалі договір відступлення прав вимоги (цесії)), відповідно до п. 2.1 Договору відступлення прав вимоги (цесії) за цим Договором ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» відступає ТОВ «А.В.Л.» належні ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР», а ТОВ «А.В.Л.» набуває права вимоги ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» за: кредитним договором №2711/12-206 від 27 листопада 2012 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 , договором поруки №2711/11-207 від 27 листопада 2012 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 , включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них. У зв`язку з наведеним, заявник просить суд замінити стягувача за виконавчим листом №161/16330/13-ц від 03.12.2013 з Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на його правонаступника ТзОВ «А.В.Л.».

Ухвалою Луцькогоміськрайонного суду Волинськоїобластівід 09 листопада 2017 рокузаяву задоволено. Заміненостягувача Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.» (Код ) у справі № 161/16330/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції не врахував того, що ТзОВ «А.В.Л.» не є та не набувало статусу фінансової установи, а відповідно не отримувало свідоцтва про реєстрацію фінансової установи. Таким чином відступлення права вимоги на користь ТзОВ «А.В.Л.» суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, яківиникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальнийсуб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа. Такий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

ТзОВ «А.В.Л.» подало письмові пояснення,в яких вказує, що оскаржувана ухвала не порушує права ОСОБА_2 , а вирішує процесуальні моменти виконання рішення суду, що набрало законної сили. ОСОБА_2 не виконує рішення суду та постійно подає скарги, позови, що направлені на затягування виконання рішення суду.

Представники ОСОБА_2 адвокат Редько О. В. та адвокат Бордюженко Е. Р. подали клопотання про розгляд справи судом апеляційної інстанції за їхньої відсутності. Інші учасники справи, їх представники в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. З врахуванням встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку, що у виконавчому листі, виданому по справі № 161/16330/13-ц, необхідно провести заміну стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на ТОВ «А.В.Л.».

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 грудня 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд вирішив: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» заборгованість за кредитним договором №2711/12-206 від 27.11.2013в розмірі 952 884,22гривень (дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн 22 коп.), а також стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» 3441грн (три тисячі чотириста сорок однієї гривні) судових витрат, по 1720,50грн з кожного.

Судом встановлено, що 25.03.2014 на виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили, Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист № 161/16330/13 від 03.12.2013 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у сумі 952 884,22 грн, який прийнятий до виконання Другим відділом Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2014.

Між ПАТ «Західінкомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОФАКТОР» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2017-01-06-000010 від 07 лютого 2017 року та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя та договором застави від 07 лютого 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за №503, відповідно до яких банк відступив право вимоги за кредитним договором, договором поруки, договором застави, договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОФАКТОР».

Між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОФАКТОР» та товариством з обмеженою відповідальністю «A.B.Л.» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2017-01-06-000010 Ф від 07 лютого 2017 року (надалі договір відступлення прав вимоги (цесії)). Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, договором про задоволення вимог іпотекодержателя та договором застави від 07 лютого 2017 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ченцовою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за №504 (надалі договір відступлення прав іпотекодержателя).

Відповідно до п. 2.1 Договору відступлення прав вимоги (цесії) за цим Договором ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» відступає ТОВ «А.В.Л.» належні ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР», а ТзОВ «А.В.Л.» набуває права вимоги ТОВ «ФК ЄВРОФАКТОР» за кредитним договором №2711/12-206 від 27 листопада 2012 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 , договором поруки №2711/11-207 від 27 листопада 2012 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 , включаючи права вимоги до правонаступників , спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них.

На підставі Договору відступлення прав іпотекодержателя в користь ТзОВ «А.В.Л.» відступлені права іпотекодержателя та заставодержателя, укладених для забезпечення зобов`язань за кредитним договором: договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 , посвідченого 27 листопада 2012 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н. А., зареєстрованого в реєстрі за номером 4287; Договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним між банком та іпотекодавцем, посвідченим 27 листопада 2012 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н. А., зареєстрованим в реєстрі за номером 4289, договором застави, укладеним між Банком та ОСОБА_2 , посвідченим 27 листопада 2012 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Н. А., зареєстрованим в реєстрі за номером 4290.

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставини справи судом першої інстанції підставно встановлено, що ТзОВ «А.В.Л.» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором та договорами забезпечення до нього, зокрема договором поруки, у тому числі, прав на отримання всіх платежів, передбачених цими договорами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибутт япервісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскіль киновий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно доположення ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про заміну сторони її правонаступником має право звертатися, крім сторін та виконавця, і заінтересована особа.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять заборон для суду, а ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, в якій прямо визначено правило поведінки, а саме можливість заміни боржника або стягувача не лише у відкритому виконавчому провадженні, а також і до відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТзОВ «А.В.Л.» не є фінансовою установою, а відповідно відступлення права вимоги на користь ТзОВ «А.В.Л.» суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, яківиникли на підставі кредитного договору, характериним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа, є помилковими, оскільки відповідно до ст. 215 ЦК України недоліки суб`єктного складу правочинів є підставою для визнання правочину недійсним в судовому порядку за позовом однієї із зацікавлених сторін (оспорюваний правочин).

Інші доводи та обставини, на які посилається боржник в апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновку суду, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення постанови, судові накази.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права,

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий

Судді