Справа № 646/3506/18
№ провадження 2/646/307/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Ушакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 646/3506/18 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

06.06.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати виконавчий напис від 09.10.2017 за реєстровим номером 9629 вчинений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення, таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 09.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9629 за кредитним договором № б/н від 25.02.2008 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 118 476,80 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом складає у розмірі 10 723,41 гривень, сума заборгованості по сплаті відсотків складає 95 876,96 гривень, сума пені та комісії складає 3 377,53 гривень, сума штрафу у розмірі 5 498,90 гривень та сума плати за вчинення виконавчого напису складає 3 000,00 гривень. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 09.10.2017, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Через складну ситуацію в країні та значним здорожчанням національної валюти у позивача виникла заборгованість по вищевказаному кредитному договору. З цього приводу за заявою стягувача (відповідача) ПАТ КБ «ПриватБанк», приватним виконавцем Родіним Г.В. 26.03.2018 було відкрито виконавче провадження № ВП№56058042. Відповідно до постанови приватного виконавця Родіним Г.В. від 26.03.2018 останнім було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02.2008 у розмірі 118 476,80 гривень. вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Реальна заборгованість відрізняється від тієї, що вказана у виконавчому написі, так згідно чека № 1928 від 18.03.2013 ним було погашено 1000,00 гривень, а згідно довідки № 454 від 02.04.2018 банком було знято з соціальної карточки «Приватбанк» соціальна допомога на дитину в розмірі 1 271,00 гривень, про що банком не було вказано в виписці з розрахунка боржника за кредитним договором № б/н від 25.02.2008. Також, підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є: нарахування штрафу та пені після спливу позовної давності, розрахунок банком суми заборгованості без врахування сплачених коштів боржником, надання банком довідки про розрахунок заборгованості, складеної у довільній формі, без підтвердження первинними документами. Крім того, в кредитному договорі № б/н від 25.02.2008 передбачений лише судовий порядок стягнення заборгованості.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.06.2018 дана позовна заява надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Сорока О.П.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова № 02-15/177 від 18.07.2018 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.07.2018 дана позовна заява надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Тесліковій І.І.

20.07.2018 до суду надійшли пояснення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., відповідно до яких вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 цивільну справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.10.2018 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. усі належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису № 9629 від 09.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором б/н від 25.02.2008 у розмірі 118 476,80 гривень.

05.11.2018 до суду надійшли витребувані документи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова № 02-13/81 від 04.03.2019 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.03.2019 дана позовна заява надійшла в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.03.2019 цивільна справа прийнята у провадження та призначена до судового розгляду.

11.06.2019 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» не визнає позовні вимоги. В обгрунтування зазначено, що 25.02.2008 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв*язку з чим нею була підписана анкета-заява № б/н від 25.02.2009, згідно якої ОСОБА_1 виявила бажання отримати послуги банка щодо кредитування карткового рахунку згідно до Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів банка та в подальшому отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, 25.02.2008 ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», з підписанням якої клієнт підтвердила, що є належним чином ознайомленою з фінансовими умовами надання кредитки з прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами. Цього ж дня 25.02.2008 ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується підписом клієнта в заяві від 25.02.2008. Після 25.02.2008 ОСОБА_1 , користуючись наданими банком кредитними коштами, періодично та частково здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом з урахуванням нарахованих відсотків, комісії що має своє відображення в виписці з рахунка боржника станом на 31.08.2017. Крім того, після закінчення терміну дії 02/12 основної кредитної картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримувала додаткові кредитні карти з новим строком дії. 09.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 9629, яким запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь банка заборгованість за договором від 25.02.2008, що є Договором про надання банківських послуг від 25.02.2008 в розмірі 115 476,80 гривень. посилання позивачки, що банком проведено списання з соціальної картки в сумі 1271 гривень, не мають свого підтвердження належними доказами, оскільки надана довідка взагалі не містить відомостей, на які посилається позивачка, тим паче, даних про проведення платіжної операції про списання коштів. Вважають, що виконавчий напис був вчинений з дотриманням ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, виконавчий напис № 12483 містить необхідну інформацію відповідно до п.4 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, як вбачається з виписки по картковому рахунку позивачка в впродовж по 24.11.2014 систематично сплачувала заборгованість, останнє часткове погашення заборгованості відбулося 24.11.2014 в сумі 650 гривень, а після цієї дати перестала виконувати свої обов*язки за договором. Отже, виникнення права вимоги мало місце з 25.11.2014, а тому, нотаріус правомірно в межах строків (3 роки), встановлених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1 гл.16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, вчинив виконавчий напис. Тому, просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

25.11.2019 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання просила задовольнити її позов про визнання виконавчого напису від 09.10.2017 за реєстровим номером 9629 вчиненого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення, таким, що не підлягає виконанню, вважала, що підписана нею анкета не містить обов*язкових умов договору.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з*явилась, від її представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з*явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вивчивши надані докази в їх сукупності встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв*язку з чим була підписана анкета-заява № б/н від 25.02.2008 та в подальшому остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Після закінчення терміну дії основної кредитної картки, ОСОБА_1 в подальшому почала користуватися банківською послугою «кредитування з використанням кредитної картки Універсальна» та отримувала додаткові кредитні карти з новим строком дії.

У зв`язку із невиконанням позивачем своїх зобов`язань із повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про вчинення виконавчого напису.

09.10.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 9629 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором від 25.02.2008 в сумі 118 476,80 гривень.

Постановою приватного виконавця Родіна Г.В. від 26.03.2018р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису.

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про отримання кредиту від 25.02.2008, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

У відзиві на позовну заяву представник АТ КБ "ПриватБанк" зазначив про те, що з підписанням відповідної анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що було засвідчено особистим підписом клієнта.

Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов*язань.

Тобто, на думку суду, сума заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, не має ознак безспірності.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 09.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 9629, таким, що не підлягає виконанню.

Судовий збір, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.5, 10, 12, 13,77-81, 89, 106, 110, 263, 265 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 09.10.2017 за реєстровим номером 9629, вчинений ОСОБА_2 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу щодо звернення, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.12.2019.

Суддя: І.М. Шелест