Справа № 277/62/19
РІШЕННЯ

іменем України

"08" лютого 2019 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь, завдану їй кримінальним правопорушенням, моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Вимоги мотивує тим, що вироком Ємільчинського районного суду від 05.05.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, а саме за те, що він 17.03.2018 року проник до її будинку в с. Варварівка по вул. Центральній, 5, Ємільчинського району та викрав алюмінієвий баняк ємкістю 8 л., алюмінієвий баняк ємкістю 20 л. та чавунну плиту, які були їй повернуті.

Позивачка зазначила, що кримінальним правопорушенням їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що після вчинення злочину відносно неї, перебувала у стресовому стані, відчувала себе незахищеною та беззахисною, у неї погіршився стан здоровя. Внаслідок дій ОСОБА_3 позивачка постраждала і фізично, що виразилося у погіршенні стану здоровя, і морально, оскільки відчувала себе безпорадною, порушився звичайний ритм її життя і душевна рівновага.

Позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду у сумі 20000 грн.

В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки не визнав, зазначивши, що нею не надано будь-яких доказів спричинення моральної шкоди, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За вироком Ємільчинського районного суду від 05.05.2018 року, який набрав законної сили 05.06.2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, а саме за те, що 17 березня 2018 року біля 11 години 30 хвилин ОСОБА_3 прибув до домоволодіння ОСОБА_4 розміщеного за адресою по вул. Центральна, 5 у с. Варварівка Ємільчинського р-ну, підійшов до вхідних дверей будинку, зняв зі скоби незамкнутий навісний замок та відкрив вхідні двері будинку, через які зайшов до веранди. Перебуваючи у веранді обвинувачений ліктем правої руки вибив дві шибки у дверях, які відкрив та проник у будинок, звідки таємно викрав алюмінієвого баняка ємкістю 8 л вартістю 170 грн., алюмінієвого баняка ємкістю 20 л вартістю 325 грн. 84 коп., чавунну плиту вартістю 333 грн. 34 коп., а всього на загальну суму 829 грн. 18 коп., причинивши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка будь-яких доказів на підтвердження того, що завданим кримінальним правопорушенням їй спричинено моральну шкоду, суду не надала, однак враховуючи наявність негативних емоцій, які виникли у неї після вчинення кримінального правопорушення, пошкодження майна, а також враховуючи принципи розумності, справедливості, доцільності, у відповідності до вимог закону і обставин справи, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI ставка за подання до суду фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1921 грн.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, завдану їй кримінальним правопорушенням моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., відмовивши в решті за безпідставністю.

Стягнути з відповідача в прибуток держави судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_5