Справа №173/1301/19
Провадження №2/173/839/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Демяненко С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації»

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2019 року позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення встановлених судом недоліків.

06.06.2019 року позивачем усунені встановлені судом недоліки.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 22.08.2019 року .

22.08.2019 року справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Справа призначена до розгляду на 23.08.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності на самочинно реконструйований магазин літера Б-1 площею 77.8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: в 1999 році він приватизував житловий будинок по АДРЕСА_2 . До складу житлового будинку входили: гараж, баня, сарай, вбиральня.

В 2011 році він самочинно господарським способом реконструював сарай під магазин. Ніяких дозволів він не отримував.

В грудні 2018 року він звернувся до бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорту на об`єкт.

17 грудня 2018 року Верхівцевська міська рада рішенням 147 затвердила адресу «магазину», що розташований на земельній ділянці площею 0.0208 га за адресою: АДРЕСА_3 .

27.03.2019 року він отримав Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку цільове призначення якої для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Форма власності приватна розміром 0.0208 га.

Він звернувся до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області щодо оформлення права власності на самочинно реконструйований сарай під магазин і отримала відмову. Так як питання про визнання права власності не входять до компетенції органів місцевого самоврядування. Та запропонували звернутись з цього питання до суду.

В 2019 році відповідно до діючого законодавства він отримав Звіт про проведення технічного обстеження магазину літера Б-1 по АДРЕСА_3 , де зазначено, що під ч ас технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта і встановлено його готовність до експлуатації.

Після проведення реконструкції об`єкту він має на меті отримати документи про право власності на нього. Проте звернувшись до КП «Верхньодніпровське БТІ», їй було роз`яснене, що зареєструвати право власності на реконструйований об`єкт вона може лише шляхом введення його в експлуатацію.

Ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію він не має можливості, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати довідку з відділу житлово-комунального господарства, будівництва, містобудування та архітектури райдержадміністрації та рішення суду, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог не надано. Відзиву на позовну заяву не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Між сторонами виникли правовідносини із права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач в 1999 році приватизував житловий будинок по АДРЕСА_2 . До складу житлового будинку входили: гараж, баня, сарай, вбиральня.

В 2011 році позивач самочинно господарським способом реконструював сарай під магазин. Ніяких дозволів він не отримував.

В грудні 2018 року позивач звернувся до бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорту на об`єкт та виготовив технічний паспорт на реконструйований об`єкт, що підтверджується копією технічного паспорту.

17 грудня 2018 року Верхівцевська міська рада рішенням 147 затвердила адресу «магазину», що розташований на земельній ділянці площею 0.0208 га за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією рішення ради.

27.03.2019 року позивач отримав Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку цільове призначення якої для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Форма власності приватна розміром 0.0208 га, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач також звернувся до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області щодо оформлення права власності на самочинно реконструйований сарай під магазин і отримав відмову. Так як питання про визнання права власності не входять до компетенції органів місцевого самоврядування

На даний час позивач має намір зареєструвати право власності на реконструйований об`єкт нерухомості.

Проте, позивач не може ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати довідку з відділу житлово-комунального господарства, будівництва, містобудування та архітектури райдержадміністрації та рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 34, 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт без відповідного документу, передбаченого цією статтею вважається самочинним будівництвом. Після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними об`єктів, що класом наслідків відповідальності належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1 проводиться шляхом подачі декларації відповідно до Порядку).

Відповідно до вимог ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - Кабінетом Міністрів України прийнята постанова про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № 461 від 13.04.2011 року.

Враховуючи, що позивач здійснив реконструкцію сараю в магазин на земельній ділянці, якій на даний час змінене цільове призначення органом місцевого самоврядування, без отримання будь-яких дозволів, таке будівництво вважається самочинним будівництвом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „ Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки.

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що проведене позивачкою самочинне будівництво на належній їм земельній ділянці, якій на даний час визначене цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Крім того на даний час позивачем оформлене право власності на дану земельну ділянку, що підтверджується технічною документацією і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Згідно з «Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.02р. визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Враховуючи, що самочинно реконструйований позивачем сарай під магазин відповідає будівельно-технічним, санітарно - гігієнічним та пожежним вимогам. Також самочинно реконструйований позивачем магазин не порушує права інших осіб, так як звернень до сільської ради з цього приводу не було. А можливість його експлуатації підтверджується наданим суду Звітом про проведення технічного обстеження магазину. Позивач отримав право власності на нерухоме майно в результаті приватизації і провів його реконструкцію як фізична особа, а не суб`єкт підприємницької діяльності. Право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням : для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстроване за позивачем як за фізичною особою.

Суд відповідно до способу захисту невизнаних прав, обраного позивачем, який передбачений ст. 16 ЦК України, та з яким погоджується суд, вважає за можливе задовольнити позов, визнавши за позивачами право власності на самочинно реконструйований магазин літера Б-1 площею 77.8 кв.м., з господарчими с порудами (хвіртка № 7, ворота № 8) що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Суд вважає, що позивач не може в будь-який інший спосіб узаконити самочинне будівництво, оскільки згідно чинного законодавства такі повноваження діяли у органів державного архітектурно-будівельного контролю лише до 31.12.2015 р. відповідно до п.9 прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», через, що в іншому порядку окрім судового позивач не має можливості захистити свої права

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 770.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку будівництва нового майна.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на самочинно реконструйований магазин літера Б-1 площею 77.8 кв.м.,з господарчими спорудами (хвіртка № 7, ворота № 8), що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Витрати по сплаті судового збору в сумі 770.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 серпня 2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 23.08.2019 року

Оприлюднене: 30.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 24.09.2019 року