Справа № 361/6410/19
Провадження № 2/361/3387/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

20 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., з участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу на праві власності будинком за адресою АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідач був зареєстрований у будинку його колишнім власником, але ніколи не проживав у будинку, позивачка набула у власність будинок за договором купівлі-продажу і з часу набуття будинку у власність відповідач не проживав у будинку, не вселявся до нього, його речей у будинку не було і нема, він є для позивачки сторонньою особою, дана особа позивачці взагалі невідома і місце знаходження відповідача позивачці не відоме.

Відповідач в судове засідання не явився жодного разу, був повідомлений належним чином, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, через оголошення на офіційному сайті суду. Відзиву відповідач не подав.

Суд ухвалив справу розглянути заочно, відповідно до ст.280-281 ЦПК України.

З наданих доказів встановлено такі обставини:

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2019р.

Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно право власності позивача на даний будинок зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про склад сім,ї (склад зареєстрованих) , та згідно відповіді Броварської міської ради на запит суду- за даною адресою по АДРЕСА_1 є зареєстрованим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 7.12.2005р.

Згідно акту обстеження, складеному депутатом та засвідченому підписами сусідів, - ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає і ніколи не проживав.

Свідок ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_2 з 1978 року, сусід, суду пояснив, що позивачку знає з лютого 2019р., вона купила вказаний будинок АДРЕСА_1 напроти АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_5 до березня 2014р., потім загинув, будинок успадкував його син ОСОБА_6 , але не проживав у будинку, і в будинку ніхто не проживав, в тому числі і відповідач чи будь-який чоловік на ім,я ОСОБА_3 . На даний час з лютого 2019року у будинку АДРЕСА_1 живуть нові люди, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 , які купили будинок; свідок стверджує, що відповідач ніколи не проживав у вказаному будинку.

Свідок ОСОБА_6 , проживає по АДРЕСА_3 з 2007р., суду пояснив, що разом з братом успадкував від батька будинок АДРЕСА_1 , а в лютому 2019року вони цей будинок продали позивачці. Ні при батьку ні після його смерті у будинку АДРЕСА_1 не проживав відповідач, дана особа взагалі свідку невідома і свідок стверджує, що дана особа ніколи в будинку батька не проживала; батько мав звичку допомагати людям і часто прописував у будинку сторонніх людей на їх прохання. Відповідач не жив , не був членом сім,ї ні колишнього власника ні теперішнього.

Таким чином, суд встановив такі факти:

Позивач є власником квартири.

Відповідач зареєстрований на проживання у даному будинку колишнім власником, є сторонньою особою як колишньому власнику , так і новому власнику - позивачу.

Відповідач не проживає у будинку і не проживав, не користується будинком тривалий час, значно більше одного року.

Не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу.

Не встановлено будь-яких поважних причин відсутності відповідачів у будинку, і не встановлено підстав для збереження за ним права користування даним жилим приміщенням.

Згідно ст..405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Наймач жилого приміщення втрачає право користування жилим приміщенням у будинку приватної власності, якщо не проживає в жилому приміщенні понад вказані строки.

Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними від права власності.

Згідно ст. 391 ЦК власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності.

Таким чином, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - даною квартирою, належною на праві власності позивачу, з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Керуючись ст.ст.321,391,405 ЦК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.259-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити;

визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом 30 днів з дня проголошення (складення) заочного рішення. Якщо заочне рішення не буде вручено в день його складення (проголошення), відповідач матиме право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява буде подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Інші учасники справи мають право оскаржити рішення шляхом подання апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд та апеляційної скарги, якщо такі заява та апеляційна скарга не будуть подані, а у разі подання апеляційної скарги - за наслідками перегляду в апеляційній інстанції.

Повне рішення виготовлено 23.12.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова