Єдиний унікальний номер: 223/624/19
Провадження номер: 2/223/244/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ніка-Вугледар», про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення ідеальних часток,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , де третьою особою є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ніка-Вугледар», про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення ідеальних часток.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 08 вересня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування у шлюбі 05 вересня 2018 року сторонами була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 м. кв, житловою площею 14,5 м. кв., а тому зазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідачка перешкоджає позивачеві в користуванні квартирою, заявляючи, що останній не має права перебувати в квартирі, оскільки помешкання оформлене на неї. Тому, позивач просить суд визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності за останніми по 1/2 частці за кожною особою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову визнала, зазначила що дійсно квартира АДРЕСА_1 була придбана спільно сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а гроші на її придбання були надані як позивачем, так і відповідачкою.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника третьої особи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 вересня 2016 року, виданим Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 березня 2017 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки №52 від 18 квітня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ніка-Вугледар», за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №153114436 від 18 січня 2019 року квартира АДРЕСА_1 була придбана 05 вересня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу №1316 від 05 вересня 2018 року, та перебуває у приватній власності ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 05 вересня 2018 року, останній дав згоду дружині ОСОБА_2 на купівлю житлової квартири АДРЕСА_3 , за ціну і на умовах на її розсуд за гроші, які останні накопичили протягом сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2016 року (а.с. 11).

Згідно частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі будинки.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , була придбана сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя та є спільною сумісною власністю останніх, що не оспорювалось сторонами, підтверджено наданими в судовому засіданні поясненнями як позивача, так і відповідачки, а також письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність задоволення вимог позову в частині визнання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо визначення за сторонами розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути, зокрема, фізичні особи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність визнання квартири АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зважаючи, що між останніми не існує домовленості щодо розміру часток на квартиру, виходячи з рівності часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності на майно, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позову щодо визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - по 1/2 частці за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 355-357, 368, 370 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ніка-Вугледар», про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення ідеальних часток, задовольнити.

Визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 м.кв., житловою площею 14,5 м.кв., об`єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Микільське Волноваського району Донецької області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Максимівка Мар`їнського району Донецької області.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Микільське Волноваського району Донецької області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Максимівка Мар`їнського району Донецької області, - по 1/2 частці за кожною особою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.