Ухвала

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 357/328/19

провадження № 61-22511ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_1 про відшкодуваннязаподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

встановив:

У січні 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у розмірі 51 679,75 грн та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до наказу Головного управлінням Держгеокадастру у Київській області від 15 травня 2018 року №314-ДК проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0001, загальною площею 33,0973 га, яка розміщена в адміністративних межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Під час проведення перевірки виявлено, що на вказаній земельній ділянці проведено роботи з посіву сільськогосподарської культури, проте дана земельна ділянка використовується ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів.

За результатами перевірки встановлено самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, загальною площею 33,0973 га, що розташована в адміністративних межах Йосипівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що є порушенням п. «б» ч. 1 ст. 211 Кодексу. Так, державними інспекторами складено акти обстеження земельної ділянки від 30 травня 2018 року №314-ДК/23/АО/10/01/-18 та перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 30 травня 2018 року за №314-ДК/210/АП/09/01/-18. Дані акти були складені у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

Також за результатами проведеної перевірки, державним інспектором на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 30 травня 2018 року №314-ДК/0037П/07/01/-18 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. Даний штраф сплачено ОСОБА_1 , що дає підстави стверджувати про визнання самим ОСОБА_1 факту самовільного зайняття земельної ділянки.

На підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, було розраховано розмір заподіяної шкоди, який становить 51 679,75 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, позов задоволено.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн.

Предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди в розмірі 51 679, 75 грн, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн x 100 = 192 100 грн).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційні скарзі відсутні посилання на вищевказані обставини, які є підставами для відкриття провадження у малозначній справі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягаютькасаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 КонституціїУкраїни, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов