Справа № 175/3024/19
Провадження № 2/175/832/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бойко О.М.

з участю: секретаря судового засідання Сотник Г.В.,

представника позивача адвокат Соловей В.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08 вересня 2007 року вона, ОСОБА_2 , уклала шлюб з ОСОБА_1 , про що виконавчий комітет Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області склав відповідний актовий запис за № 98. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає на даний час з позивачем. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню дитини позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі.

Представник позивача, адвокат Соловей Володимир Андрійович в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі та просив іх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_2 , не згоден та просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено нормами чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється донькою позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим Індустіальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, 28 березня 2008 року. З лютого 2016 року сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 31 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 180-182, 185, 186, 191,196 СК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,265,268, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 ), починаючи стягнення з 31.07.2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.М. Бойко