Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 серпня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С. звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 31.01.2011 року у розмірі 111444,97 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2011 року , ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Стверджує, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 24.07.2018 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 117000,00 грн., яка складається з наступного: 20197,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9923,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 181323,32 грн. пеня за період з 31.01.2011 по 01.11.2017. Зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, зауважує, що загальний розмір заборгованості позивачем визначено у сумі 111444,97 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотними повідомленнями які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - ;69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлявся судом належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку.

Про заочний розгляд судом 12.08.2019 року постановлено ухвалу.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставин справи та відповідні їм правовідносини, суд доходить наступних висновків.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено аналізом матеріалів справи, що 31.01.2011 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № б/н. відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, керуючись законодавством України, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнтам.

При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4, 1.1.3.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобов`язаннями сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12 Договору.

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9 Договору. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5. Договору неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту у разу незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3 Договору.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 відсотків від суми позову.

Згідно п.1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 1.1.7.43 Договору його дія закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором т в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належно не виконала, будь- яких заперечень на адресу суду щодо встановлених умов та правил користування кредитними коштами та заперечень щодо розрахунку заборгованості від відповідача не надала.

Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд доходить висновку, що відповідач отримала кредитні кошти, користувалася ними, однак не виконала своїх грошових зобов`язань за укладеним кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість ОСОБА_4 по тілу кредиту станом на 24.07.2018 року становить 20 197,82 грн., за процентами за користування кредитом 9 923,83 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Заперечень від відповідача щодо зазначеної суми заборгованості не надійшло, а надані докази позивачем дають підстави для висновку про обґрунтованість суми заборгованості в цій частині.

Крім того, згідно з розрахунку, наданого позивачем, до заборгованості включено пеню у розмірі 169 629,90 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається в день нарахування відсотків за кредитом.

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Договору єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Договору, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору, виходячи з того, що розрахунок в цій частині не відповідає вимогам позовної заяви. Так, в позовній заяві, обґрунтовуючи розмір пені позивач її в кожному з трьох разів зазначає в іншому розмірі та не визначився з остаточно, яку суму нарахованої пені просить стягнути.

Так, позивач зазначає, що заборгованість за пенею становить 169629,90 грн. станом на 24.07.2018 року, в подальшому, всупереч зазначеного, вважаючи, що має право вимагати від боржника будь-яку суму заборгованості, просить стягнути заборгованість, в тому числі і за пенею в розмірі 181323,32 грн, яка нарахована за період з 31.10.2011 по 01.11.2017 року. Одночасно з цим в розрахунку заборгованості зазначає ще і інший розмір пені за період з 31.10..2011 по 01.11.2017, а саме в розмірі 81323,32. В зв`язку з зазначеним з наданих доказів позивачем суд не може визначити та перевірити обґрунтованість вимог в частині заборгованості за пенею, оскільки і сам позивач не зміг цього обґрунтувати, а в наданому розрахунку, перевірити розмір заборгованості за пенею не можливо, оскільки суду не надано вихідних формул, за якими проводився розрахунок.

Суд не уповноважений самостійно визначати та вираховувати розмір заборгованості за пенею та з власної ініціативи збирати докази на підтвердження обґрунтованості вимог позивача, а позивач, маючи обов`язок довести всі обставини, не довів обставини на підтвердження обґрунтованості розміру заборгованості.

Таким чином суд вважає частково доведеним загальний розмір заборгованості, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними станом на 24.07.2018 року, та виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, доходить висновку, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 30 121,65 грн., яка складається з наступного: 20 197,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 923,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Такий розмір заборгованості відповідає умовам кредитного договору та не суперечить змісту вимог, викладених в позовній заяві та підтверджується в наданому суду розрахунку в цій частині.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 30 121,65 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене та враховуючи присуджені до стягнення суми боргу за кредитним договором, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 476,09 грн., виходячи із задоволення заявленої в позові суми на 27,02% (тобто 1762*27,00%= 476,09 ).

На підставі ст.ст.11,525,526,610,611,629,1054 ЦК України, керуючись ст. ст.10,12,76,89,263-265,274-279,280-283,289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 31.01.2011 року, станом на 24.07.2018 року в розмірі 30 121,65 грн. (тридцять тисяч сто двадцять одна гривня 65 копійок), яка складається з наступного: 20 197,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 923,83 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у виді судового збору розмірі 476,09 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та кас`аційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відомості про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (адреса 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50).

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір