Справа № 626/2476/15-ц
Провадження № 2/626/4/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.01.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

при секретарі Зінченко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання побудови самочинною і зобовязання до її знесення, визначення порядку користування суміжними земельними ділянками, визнання незаконним та скасування рішень сільської ради із зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з третьою особою ОСОБА_6 сільською радою Красноградського району Харківської області про встановлення меж суміжних ділянок та їх відновлення,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради, в якому просила:

- визнати самочинною побудову відповідачем ОСОБА_3 сараю зі шпал та зобов'язати її знести цей сарай або знести його за її рахунок,

- визнати незаконним та скасувати рішення №1238-VІ LXXIX сесії VІ скликання ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області від 17 квітня 2015 року про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації на її земельну ділянку за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка 73,

- відновити її становище як власника земельної ділянки, на підставі рішення №16 від 29.05.1996 року виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області про передання їй даної земельної ділянки у приватну власність, шляхом визначення її законних меж, встановивши порядок користування суміжними земельними ділянками №73 і №74 по вул. Шевченка в с. Піщанка Красноградського району Харківської області,

В додатковій позовній заяві від 07.04.2016 року позивач збільшила позовні вимоги і просить суд додатково:

- визнати незаконним та скасувати рішення LXXX сесії VI скликання ОСОБА_6 сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» та сам акт обстеження земельної ділянки ОСОБА_3 як складений у незаконний спосіб,

- визнати незаконним та скасувати рішення LXXІV сесії VI скликання ОСОБА_6 сільської ради від 26 серпня 2015 року №1360-VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3»,

- визнати незаконним та скасувати рішення ІV сесії VIІ скликання ОСОБА_6 сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3»,

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер 08.03.1990 року, спадкового майна, яке складається з жилого будинку з надвірними будовами, що розташований за адресою: вул. Шевченка №74, с. Піщанка, Красноградського району Харківської області. Вказаний будинок був побудований на підставі дозволу виконкому Красноградської районної ради депутатів трудящих Харківської області №148 від 29.06.1950 року. На підставі рішення №16 від 29.05.1996 року виконкому ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області їй було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,18 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 21.10.2009 року вона здала до Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області комплект документів для безоплатного оформлення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, але кінцевого документа нею так і не отримано. ОСОБА_9 до рішення ОСОБА_6 сільської ради від 10.07.2015 року їй було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності на земельну ділянку, але виготовити таку документацію неможливо через грубі порушення з боку сусідки ОСОБА_3, яка виготовила технічну документацію на свою земельну ділянку за адресою: вул. Шевченка 73, на підставі рішення ОСОБА_6 сільської ради від 17.04.2015 року, де вказано площу її земельної ділянки 0,1500 га.

Позивачка вважає вказане рішення незаконним, так як площа земельної ділянки ОСОБА_3 під час придбання нею будинку № 73 складала приблизно 0,1200 га, і вона зробила самозахват за рахунок її земельної ділянки, самовільно побудувавши сарай зі шпал для обслуговування якого земля не може бути надана. Крім того, ОСОБА_3 незаконно оформила акт погодження меж, де відсутній підпис суміжного землевласника-Хорошавіної Г.Ф., а замість цього є підпис і печатка ОСОБА_6 сільської ради, що є незаконним.

ОСОБА_3 18.04.2016 року подала заперечення на позовну заяву, в яких вказала, що у 1990 році її батько ОСОБА_10 купив будинок по вул. Шевченка 73 в с. Піщанка, до якого належало 0,15 га землі. Він, як учитель, мав право на 0,25 га землі, тому ще 0,10 га йому наділили по вул.Жовтневій в с.Піщанка. Після смерті батька у 1995 році вона успадкувала будинок і земельна ділянка перейшла до неї як спадщина. У січні 2015 року вона подала заяву до ОСОБА_6 сільської ради про надання дозволу на приватизацію землі і 17.05.2015 року рішенням сільської ради їй був наданий дозвіл на складання технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку площею 0,15 га. Під час обміру земельної ділянки для виготовлення технічної документації її сусіди ОСОБА_1 та Переверзева почали кричати, що їм потрібен прохід по її земельній ділянці і ОСОБА_1 відмовилась підписати Акт погодження меж. Конфліктна комісія ОСОБА_6 сільської ради 26.05.2015 року прийняла рішення про затвердження Акту обстеження земельної ділянки по вул. Шевченка 73 в с. Піщанка і вважала можливим оформлення права власності земельної ділянки без підписання Акту погодження меж ОСОБА_1, а також повідомили останню про те, що ніяких проходів по земельній ділянці вони не мають права робити, так як у неї (ОСОБА_3) не вистачає землі. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 переставила паркан поки її не було дома і зайняли її територію, внаслідок чого її сарай опинився на самозахопленій сусідкою території. Конфліктна комісія сільської ради 07.08.2015 року повідомила про рішення земельної комісії, яка рекомендувала сусідам встановити паркан на межі, яка раніше використовувалась і відповідає кадастровому плану. ОСОБА_6 сільська рада 10.12.2015 року затвердила її технічну документацію і зобовязала її подати документи для державної реєстрації земельної ділянки, що вона і зробила. Але 21.12.2015 року замість документа про право власності їй вручили ухвалу суду про заборону реєстрації права власності, що є порушенням її прав. Вважає позов безпідставним, так як ОСОБА_1 на підтвердження позову надає суперечливі довідки, де вказані різні розміри її земельної ділянки.

28.11.2016 року ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила:

- встановити межі суміжних ділянок за адресами: вул. Шевченка 73 і вул. Шевченка б.74, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 04.06.2015 року, затверджену рішенням ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області від 10.12.2015 року №40-VII, за кадастровим номером :04:003:0069,

- відновити порушені межі суміжних земельних ділянок за адресами: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 74, згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 04.06.2015 року, затверджену рішенням ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області від 10.12.2015 року №40-VII, за кадастровим номером :04:003:0069, шляхом зобовязання ОСОБА_1 перенести суміжний паркан відповідно до встановлених судом меж.

На обґрунтування заяви вона зазначила, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою с. Піщанка, вул. Шевченка 74 ніякими документами не підтверджено, натомість поточним власником земельної ділянки -ОСОБА_6 сільською радою Актом обстеження меж земельної ділянки від 26.05.2015 року встановлено, що розмір садиби ОСОБА_3 відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування. Сарай, який ОСОБА_1 називає самочинним будівництвом, згідно технічної документації побудований у 1960 році, з цього часу знаходиться на подвірї ОСОБА_3 і значиться у документації під літерою «Б». Право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. ОСОБА_1 просить відновити її становище як власника земельної ділянки на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради №16 від 29.05.1996 року, проте технічна документація на вказану земельну ділянку відсутня, державний акт на право власності або право користування земельною ділянкою їй не видавався, договорів оренди земельної ділянки також не зареєстровано. Вона стверджує про право власності на земельну ділянку розміром 0,18 га, проте згідно обліку погосподарської книги №6 у 1986-1990 роках облік земельної ділянки по вул. Шевченка 74 в с. Піщанка відсутній, у 1991-1995 роках розмір земельної ділянки становить 0,15 га, у 2006-2015 роках розмір земельної ділянки становить 0,19 га, а за даними ПП «Алгоритм 3» за здійсненими замірами земельна ділянка за цією адресою становить 0,1042 га, тобто має місце не відповідність даних щодо розміру земельної ділянки та фактичних обставин справи. Крім того, відмова ОСОБА_1 у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача є формою реалізації її права і не є підставою для відмови ОСОБА_3 на подальше оформлення документів на приватизацію земельної ділянки, так як нормами законодавства обовязковість надання згоди не встановлена. За таких обставин відсутні підстави для скасування рішень ОСОБА_6 сільської ради від 26.05.2015 року «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» № 1280-VI , від 26.08.2015 року №1360- VI «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3», від 10.12.2015 року №40-VI«Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3». Крім того, ОСОБА_1 самовільно пересунула межі спірної ділянки та встановила залізобетонний паркан без погодження межі та надання дозволу ОСОБА_3 на встановлення паркану, та не бажає добровільно відновлювати порушені межі та права останньої.

Ухвалою суду від 04.10.2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_1 залучено ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2В свої позовні вимоги підтримали, проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечували з підстав, наведених у позовній заяві і запереченнях на позов ОСОБА_3

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 свої позовні вимоги підтримали, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, навівши підстави, вказані у позові і у запереченнях на позов ОСОБА_1

Третя особа - ОСОБА_6 сільська рада просила розглянути справу у відсутність їх представника, рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_7 підтримала позицію, викладену в позові ОСОБА_1 та просила її позов задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, їх представників, третю особу та свідків, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2001 року ОСОБА_1 отримала спадщину після смерті ОСОБА_8, який помер 08.03.1990 року, у виді жилого будинку з надвірними будовами, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.74, на земельній ділянці, що належить ОСОБА_6 сільській раді (т.1 а.с.9).

Рішенням виконкому ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району №16 від 29.05.1996 року ОСОБА_1 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 0,18 га (т.1 а.с.12-13)

Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2009 року ОСОБА_11 розпочала збір документів для безоплатного оформлення та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14), але оформлення документів в подальшому не продовжила, державний акт на право власності на земельну ділянку не отримала, що нею не заперечується.

Згідно з довідкою ОСОБА_6 сільської ради №353 від 08.07.2015 року, відповідно до записів у погосподарській книзі №13, особового рахунку №1209-1 за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченко 74, в користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка орієнтованою площею 0,1900 га (а.с.14).

ОСОБА_9 до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2001 року ОСОБА_3 отримала у спадщину після смерті батька ОСОБА_12, який помер 07.04.1995 року, жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.73. При цьому будинку є такі будівлі: Б-сарай, В-погріб, Г-убиральня, Н-огорожа (т.1 а.с.77).

Маючи намір приватизувати земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності. Рішенням LXXIX сесії VІ скликання ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області №1238-VІ від 17 квітня 2015 року їй було надано дозвіл на складання технічної документації по встановленню меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, на території ОСОБА_6 сільської ради (в межах населених пунктів), орієнтована площа якої складає 0,1500 для оформлення права власності на землю (т.1 а.с.156-157).

ОСОБА_3 замовила у ПП «Алгоритм 3», яке має ліцензію Державного агентства земельних ресурсів України на проведення робі із землеустрою, виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою:вул. Шевченка 73 в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, і вказана документація була виготовлена 04.06.2015 року (т.1 а.с.195-216)

В процесі виготовлення технічної документації комісією ОСОБА_6 сільської ради 26.05.2015 року був складений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки по вул. Шевченко б.73 в с. Піщанка, відповідно до якого розміри садиби ОСОБА_3 відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування гр. ОСОБА_3 Сусідка ОСОБА_11 відмовилася підписувати акт погодження меж, необхідних для оформлення права власності земельної ділянки по вул. Шевченко 73. Враховуючи зазначене вище, комісія вважає можливим оформлення права власності земельної ділянки ОСОБА_3 без підписання акту погодження меж власника (користувача) земельних ділянок ОСОБА_1 (т.1 а.с.213) При цьому площа земельної ділянки ОСОБА_13 встановлена 0,1438 га (т.1 а.с.214-215). Рішенням LXXX сесії VI скликання ОСОБА_6 сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI «Про затвердження Акту обстеження земельної ділянки» був затверджений Акт обстеження земельної ділянки, складений постійною комісією сільського господарства земельних відносин, екології та земельних спорів від 26.05.2015 року в с. Піщанка, вул. Шевченко 73 (т.1 а.с.183).

Згідно із Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 20.07.2015 року земельній ділянці за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73, площею 0,1438 га, був присвоєний кадастровий номер :04:003:0069 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (т.1 а.с.185-187).

У звязку із конфліктною ситуацією між сусідами ОСОБА_3 і ОСОБА_1 рішенням LXXX сесії VI скликання ОСОБА_6 сільської ради від 26.08.2015 року №1360-VI призупинено затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 (т.1 а.с.151)

ОСОБА_6 сільська рада повторно розглянула питання про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 і рішенням рішення ІV сесії VIІ скликання ОСОБА_6 сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 і передано ОСОБА_3 безкоштовно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1438 га, розташовану за адресою: с.Піщанка, вул. Шевченко 73, на території ОСОБА_6 сільської ради (т.1 а.с.191).

Надавши правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд вважає наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Враховуючи, що спадкодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 померли до 01.01.2004 року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст.525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Тобто спадщина ОСОБА_1, яка складається з житлового будинку з надвірними будовами, розташованими за адресою: вул. Шевченка б. 74, с. Піщанка Красноградського району Харківської області після смерті ОСОБА_8 відкрилася 08.03.1990 р., а спадщина ОСОБА_3, яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка б.73, відкрилася після смерті ОСОБА_12 07.04.1995 року.

Статтею 30 Цивільного Кодексу (1963 року) передбачається, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується ОСОБА_9 народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Згідно зі ст.23 Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_9 народних депутатів.

На момент відкриття спадщини земельні ділянки у власності спадкодавців не перебували і до складу спадщини не ввійшли. До спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перейшло право користування земельними ділянками для обслуговування будинку і господарських споруд на умовах, які були для попередніх користувачів.

ОСОБА_1 вважає, що за рішенням виконкому ОСОБА_6 сільської ради №16 від 29.05.1996 року до неї перейшло право власності на земельну ділянку розміром 0,18 га, що є помилковим.

ОСОБА_9 до ст.6 Земельного кодексу України 1960 року, який діяв на той час, передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими ОСОБА_9 народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу (0,25 га).

Стаття 17 цього Закону визначає порядок передачі земельних ділянок у колективну та приватну власність ОСОБА_9 народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Так, громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_9 народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. ОСОБА_9 народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) ОСОБА_9 народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) ОСОБА_9 народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими ОСОБА_9 народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу.

ОСОБА_9 до ст.22 Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

ОСОБА_9 до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Підставою для проведення державної реєстрації прав є документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, разом із заявою (стаття 19 Закону).

В період встановлення нової системи державної реєстрації прав відповідно до Закону така реєстрація проводилася на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, видані чи оформлені до 01 січня 2013 року.

ОСОБА_9 посвідчення переходу права власності відбувалося на підставі, зокрема:

п.2 ч.1 ст. 9 ЗКУ від 1993 року, за якою до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_9 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить реєстрація права власності та згідно п. 4 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України» №10 від 15.02.1993 року, за яким право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для вищезазначених цілей, посвідчується відповідною ОСОБА_9 народних депутатів, про що робиться запис у земельно-обліковому документі - Книзі реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність.

ОСОБА_1 просить суд відновити її становище, як власника земельної ділянки на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради №16 від 29.05.1996 року, проте, згідно відповіді Відділу держгекадастру у Красноградському районі №29-20.24-0.8-1126/2-16 від 24.05.2016 року, технічна документація із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка, 74 у відділі відсутня, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, розділі Книги 1 - не зареєстровано (т.2 а.с.111).

Тобто земельна ділянка ОСОБА_1 не приватизована, її власником є ОСОБА_6 сільська рада Красноградського району Харківської області.

Згідно із записами у погосподарській книзі №11 ОСОБА_6 сільської ради за 1991-1995 роки, погосподарській книзі №6 за 1996-2000 роки у користуванні ОСОБА_12, а потім ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка розміром 0,15 га (а.с.47-48), а у ОСОБА_1 -земельна ділянка площею 0,15 га (т.2 а.с.50-51, 209-216).

В той час як відповідно до записів у погосподарській книзі №15 за 2001-2005 р. у користуванні ОСОБА_1 до 2003 року знаходилась земельна ділянка розміром, 0,15 га, у 2003-2004 році-0,27 га, а з 2005 року-0,19 га, відповідно до погосподарської книги за 2011-2015 роки -0,19 га, а у ОСОБА_3-0,15 га. (т.1 а.с.137-139, т.2 а.с.205-208 )

На підставі яких документів відбувалася зміна розміру земельної ділянки ОСОБА_1 невідомо, так як матеріали справи таких документів не містять.

Враховуючи суперечливість документів на підтвердження розмірів земельних ділянок, які перебували у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27.12.2016 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 по справі було призначено будівельно-технічну-землевпорядчу експертизу.

ОСОБА_9 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1067/3390 від 30.06.2017 року під час дослідження встановлено, що

1. Будівля зі шпал, котра фактично знаходиться на межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не являється самовільною побудовою.

2.Під час дослідження встановлено, що порушені будівельні норми та правила у розташуванні сараю зі шпал побудованого ОСОБА_3 для користувача земельної ділянки ОСОБА_1

3.Сарай літ. «Б» являється господарською будівлею.

4.Питання, чи підлягає сарай зі шпал, що знаходиться на суміжній території - знесенню, не входить до компетенції експерта будівельника.

5.Технічно знести частину сараю, що частково знаходиться на території ОСОБА_1, не уявляється можливим.

6.Під час дослідження встановлено, що існує порушення меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74. Питання, чиї майнові права при цьому порушені, не входить до компетенції експерта будівельника.

7.Питання, які межі мають бути встановлені між земельними ділянками ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не входить до компетенції експерта будівельника. На розгляд суду запропоновано варіант відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до технічної документації із землеустрою та варіант відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до плану виділу (див. дослідження).

8.У дослідженні зазначено розміри меж земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до плану виділу. Визначення розмірів (меж) земельно ділянки ОСОБА_1 відповідно до документів щодо приватизації станом на 1996 року не уявляється можливим, з причин не надання обєкту зіставлення.

9.Під час дослідження встановлено, що існує порушення меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74.

10.Під час дослідження встановлено, що має місце відхилення між площею фактичного користування земельними ділянками за адресами Красноградського р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 і площами, які вказані в технічній документації на будинок та поземельним обліком місцевої ради. Встановити, чи існує відхилення між розмірами меж земельних ділянок за адресами Красноградського р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 і площею, і розміру меж які зазначені в поземельному обліку місцевої ради не уявляється можливим (див. дослідження).

11.Питання, як повинно бути встановлено межу для відновлення суміжних земельних ділянок, за адресами Красноградський р-н, с. Піщанка, вул. Шевченка, 73 та 74 не входить до компетенції експерта будівельника. На розгляд суду запропоновано варіант відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до технічної документації із землеустрою та варіант відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до плану виділу(т.3 а.с.16-33).

В судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_14 підтвердила свої висновки, викладені в експертизі від 30.06.2017р. та пояснила, що дійсно має місце порушення меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та 74. Питання чиї майнові права при цьому порушені не входить до її компетенції, як експерта. Також нею встановлено, що існує відхилення між площею фактичного користування земельними ділянками по вул. Шевченка 73 та 74 і площами, які вказані в технічній документації на будинок та поземельним обліком місцевої ради. Встановити, чи існує відхилення між розмірами меж земельних ділянок за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул.Шевченка 73 та 74 і площею, і розміру меж, які зазначені в поземельному обліку місцевої ради не уявляється можливим. Визначення розмірів (меж) земельної ділянки ОСОБА_1 відповідно до документів щодо приватизації станом на 1996 рік не уявляється можливим, з причин не надання обєкту зіставлення. Тобто, експертним шляхом неможливо встановити, з чиєї сторони відбулися порушення.

При цьому, чинний ЗК України не визначає всі можливі види земельних спорів, проте, він перераховує категорії (види) земельних спорів, які підлягають вирішенню тим, чи іншим компетентним органом.

ОСОБА_9 до ч.1 ст. 158 ЗК України органами, які вирішують земельні спори, зокрема, є орган місцевого самоврядування, в даному випадку ОСОБА_6 сільська рада.

Згідно ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо, зокрема щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

ОСОБА_9 до п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

ОСОБА_9 ч.1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.1, 2, 9, 10, 11 ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної і ділянки.

Виходячи з встановлених ч.1 ст.122 ЗК України повноважень органів виконавчої влади, Верховної ОСОБА_9 Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст.19 Закону України "Про землеустрій "до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Із ст. 20 Закону України "Про землеустрій" вбачається, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель: встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою; надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути). Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов'язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами.

ОСОБА_9 до ст.30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Суд вважає, що ОСОБА_6 сільська рада діяла в межах своїх повноважень і у відповідності до діючого законодавства.

Так за заявою ОСОБА_3, яка мала намір приватизувати земельну ділянку за адресою: вул. Шевченка б.73, с. Піщанка Красноградського району, їй рішенням ОСОБА_6 сільської ради №1238-VІ від 17.04.2015 року було правомірно надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку.

ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки за адресою: вул. Шевченка б.74, с. Піщанка Красноградського району, а є користувачем. Між попередніми користувачами спірних земельних ділянок і потім між новими користувачами земельних ділянок, якими є сторони, склався певний порядок землекористування. З 1991 року, коли ОСОБА_1 прийняла спадщину, і до 2015 року, тобто протягом 24 років користувачі суміжних земельних ділянок домоволодінь по вул. Шевченка №73 та №74 претензій щодо розмірів земельних ділянок і користування ними один до одного не мали.

В процесі виготовлення технічної документації ОСОБА_3 комісією ОСОБА_6 сільської ради 26.05.2015 року був складений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки по вул. Шевченко б.73 в с. Піщанка, відповідно до якого розміри садиби ОСОБА_3 відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці землекористування.

Статтею 107 ЗК України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Закон встановлює вичерпний перелік підстав набуття права власності та права користування земельною ділянкою, та вичерпний перелік документів, які посвідчують таке право. Серед переліку таких документів не містяться документи пов'язані з погодженням меж земельної ділянки.

Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст.198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Інші норми законодавства погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками не передбачають.

Однак, ст.198 ЗК України не містить обов'язкових вимог щодо погодження меж з суміжними землевласниками, а таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів (землевласників).

За таких обставин, суд вважає правомірним рішення ОСОБА_6 сільської ради від 26 травня 2015 року №1280-VI, яким був затверджений Акт обстеження зовнішніх меж земельної ділянки, складений постійною комісією сільського господарства земельних відносин, екології та земельних спорів від 26.05.2015 року в с. Піщанка, вул. Шевченко 73, за фактичним землекористуванням, враховуючи суперечливість наданих документів щодо розмірів земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1

ОСОБА_9 до п.17 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Підстав для відмови у погодженні технічної документації із земелеустрою ОСОБА_3 ОСОБА_1 та її представник не надали, наслідок чого рішення ОСОБА_6 сільської ради від 26.08.2015 року №1360-VI та від 10.12.2015 року №40-VI «Про затвердження технічної документації із земелеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3» також є правомірними.

Щодо вимог ОСОБА_1 щодо визнання самочинною побудову ОСОБА_3 сараю зі шпал та зобовязання знести цей сарай суд вважає наступне.

Так ОСОБА_3 отримала у спадок жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, вул. Шевченка б.73, при якому був сарай Б 1960 року побудови (т.1 а.с.77-82). ОСОБА_9 до висновку експертизи №1067/3390 від 30.06.2017 року будівля зі шпал, котра фактично знаходиться на межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресами Красноградський район, с. Піщанка, вул. Шевченка 73 та 74 не являється самочинною побудовою і є господарською будівлею. (т.3 а.с. 33). Технічно знести частину сараю, що знаходиться на спірній земельній ділянці ОСОБА_1 не уявляється можливим, для забезпечення відповідності будівельних норм і правил його необхідно перенести повністю на земельну ділянку по вул. Шевченка 73, на відстань не менше 1,0 м. від суміжної межі співвласників, про що вказав експерт у своєму висновку (т.3 а.с.32). Суд вважає, що власник майна має право розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, з 1960 року побудови сараю ніяких претензій користувачі суміжної земельної ділянки щодо його розташування не предявляли, хоча він і був побудований з порушеннями будівельних норм і правил. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання самочинною побудову ОСОБА_3 сараю зі шпал та зобовязання знести цей сарай.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 щодо встановлення межі суміжних земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою від 04.06.2015 року, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Згідно з ст.55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими - знаками встановленого зразка.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням рішення ІV сесії VIІ скликання ОСОБА_6 сільської ради від 10 грудня 2015 року №40-VI була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж та оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 і передано ОСОБА_3 безкоштовно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1438 га, розташовану за адресою: с.Піщанка, вул. Шевченко 73, на території ОСОБА_6 сільської ради (т.1 а.с.191).

За ч.2, 3 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

ОСОБА_6 сільська рада в межах своєї компетенції і повноважень у відповідності до ст.158 Земельного кодексу України, вже вирішила питання щодо встановлення меж суміжних земельних ділянок згідно з технічною документацією із землеустрою від 04.06.2015 року, затвердивши технічну документацію своїм рішенням, і суд не знайшов підстав для визнання цього рішення незаконним, а отже вказане питання додаткового вирішення судом не потребує.

ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 самовільно у травні 2015 року пересунула межі спірної ділянки та встановила залізобетонний паркан без погодження межі та надання її дозволу на встановлення паркану.

Як встановлено судом, листом ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_3 було рекомендовано звернутись до землевпорядної організації, яка має відповідну ліцензію, для оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та встановити межові знаки згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (т.1 а.с.83)

ОСОБА_9 до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оформлення права власності ОСОБА_3 від 04.06.2015 року, представник ПП «Алгоритм 3» ОСОБА_15 та землекористувач земельної ділянки ОСОБА_3 склали акт про те, що ОСОБА_3 передано на зберігання межові знаки зовнішніх меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у кількості 6 шт. (т.2 а.с.178).

ОСОБА_6 сільської ради №02-25/1322 від 13.11.2015 року ОСОБА_1 за результатами її звернення було повідомлено, що розміри земельної ділянки за адресою: с. Піщанка, вул. Шевченка 73, відповідають розмірам, встановленим на кадастровому плані земельної ділянки по фактичному використанню, зафіксованому при земельно-кадастровій зйомці земелекористування гр. ОСОБА_3 Їй рекомендовано встановити паркан на межі, яка раніше використовувалася і відповідає кадастровому плану, дотримуючись правил добросусідства (т.1 а.с.24)

Суд вважає, що вимоги щодо відновлення порушених меж суміжних земельних ділянок за адресами вул. Шевченка 73 та Шевченка 74 шляхом зобовязання ОСОБА_1 перенести суміжний паркан відповідно до встановлених судом меж задоволенню не підлягають.

Межові знаки зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлені не були, через існування спору між сторонами щодо розмірів і меж земельних ділянок, тобто порушення меж суміжних земельних ділянок фактично не було, так як вони не були визначені і закріплені межовими знаками.

Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на сторони.

Ухвалою суду від 15.12.2015 року була винесена ухвала щодо забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки за адресою: вул. Шевченко 73, с. Піщанка Красноградського району Харківської області, за зверненням ОСОБА_3 до вирішення справи по суті.

Враховуючи, що справу вирішено, суд вважає, що відпали підстави для забезпечення позову, а тому підлягають скасуванню заходи забезпечення позову у виді заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки за адресою: вул.Шевченко 73, с.Піщанка Красноградського району Харківської області, за зверненням ОСОБА_3, накладені ухвалою Красноградського районного суду від 15.12.2015 року.

Керуючись ст.ст.2, 76-81, 141, 259, 263-265ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради Красноградського району Харківської області за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання побудови самочинною і зобовязання до її знесення, визначення порядку користування суміжними земельними ділянками, визнання незаконним та скасування рішень сільської ради - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з третьою особою ОСОБА_6 сільською радою Красноградського району Харківської області про встановлення меж суміжних ділянок та їх відновлення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2019 року.

Суддя