Провадження № 4-с/522/264/19
УХВАЛА

29 серпня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: суб`єкт оціночної діяльності Фізична особа-підприємець Гончарова Тетяна Борисівна, Державне підприємство «Сетам», про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: суб`єкт оціночної діяльності Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 Борисівна, Державне підприємство «Сетам», у якій скаржник просить: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у межах виконавчих проваджень № 58651857, 58652769 (зведене виконавче провадження № 58979866) на підставі оцінки, шо міститься у складеному ФОП ОСОБА_3 Т ОСОБА_4 . звіті з незалежної оцінки майна від 18 серпня 2019 року; визнати недійсним звіт з незалежної оцінки майна від 18 серпня 2019 року щодо визначення ринкової вартості належної ОСОБА_1 квартири, загальною площею 51,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складений оцінювачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону та заниженою вартістю об`єкту оцінки; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича провести нове визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у межах виконавчих проваджень № 58651857, 58652769 (зведене виконавче провадження № 58979866), у якій врахувати можливість використання нерухомого майна у комерційних цілях та застосувати і доходний метод.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зазначена скарга подана з додержанням вимог статей 175, 177, 447-449 ЦПК України.

Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення скарги без руху, повернення скарги чи відмови у відкритті провадження у справі. Враховуючи викладене, скаргу слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі і призначити судове засідання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зокрема зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом з позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/15732/13-ц, виданим 17.11.2017 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Чернявська Л.М., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ТОВ «Ніко» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ SМЕ-503/003/2007 від 21.12.2007 року в розмірі 2 172 926,06 гривень, що складає еквівалент 271 853,63 доларів США та 63 цент (дол. США по курсу 7,993 на 25.03.2013); зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/16990/13-ц, виданим 22.01.2018 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Івченко В.Б., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-501/009/2006 від 08.02.2006 року у розмірі 56 307 доларів США 43 цента, що за курсом НБУ на 03.06.2013 року складає 450 065 гривень, та судового збору у розмірі 3 441 грн.; зупинення передачі майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень №58651857, №58652769 (зведене виконавче провадження №58979866), а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 ; зупинення реалізації майна шляхом проведення електронних торгів на електронному майданчику ДП «Сетам» приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем об`єкту, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за лотом № 370724; заборони приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Колечку Дмитру Миколайовичу та Державному Підприємству «Сетам» (адреса: 01001, м.Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ) продаж цього майна (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ) на електронних торгах за лотом № 370724.

Дослідивши заяву скаржника, матеріали скарги у межах вирішення зазначеної заяви, судом встановлено наступне.

Скаржники вказують, що незабезпечення скарги, запропонованим ними шляхом унеможливить ефективний захист та поновлення їх порушених прав та інтересів.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього ви в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересі, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав, суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 15 постанови №6 ПВССУ від 07.02.2014 року).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи №6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заходи забезпечення шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №58651857, №58652769 (зведене виконавче провадження №58979866), а саме зупинення передачі майна на реалізацію, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, співмірності і спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяву про забезпечення скарги, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява скаржника про забезпечення скарги підлягає задоволенню в частині зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/15732/13-ц, виданим 17.11.2017 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Чернявська Л.М., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ТОВ «Ніко» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ SМЕ-503/003/2007 від 21.12.2007 року в розмірі 2 172 926,06 гривень, що складає еквівалент 271 853,63 доларів США та 63 цент (дол. США по курсу 7,993 на 25.03.2013); зупинення стягнення за виконавчим листом № 522/16990/13-ц, виданим 22.01.2018 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Івченко В.Б., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-501/009/2006 від 08.02.2006 року у розмірі 56 307 доларів США 43 цента, що за курсом НБУ на 03.06.2013 року складає 450 065 гривень, та судового збору у розмірі 3 441 грн.; та зупинення передачі майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень №58651857, №58652769 (зведене виконавче провадження №58979866), а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Будь-які права інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям таких заходів забезпечення скарги.

Станом на час розгляду судом вказаної вище заяви, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Також суд зазначає, що скаржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати дії приватного виконавця Колечка Д.М. під час здійснення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №58979866 неправомірними, матеріали якого потрібні суду для дослідження.

За таких умов, суд вбачає за необхідне відкрити провадження за скаргою ОСОБА_1 , а також витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. належним чином завірені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №58979866.

Частинами 6, 7, 8, 9 ст. 84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 19, 84, 149-154, 157, 175, 177, 187, 447-450 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи: суб`єкт оціночної діяльності Фізична особа-підприємець Гончарова Тетяна Борисівна, Державне підприємство «Сетам», про визнання дій неправомірними.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 16 вересня 2019 року о 14 годині 25 хвилин.

Судове засідання відбудеться в залі судових засідань № 216 у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси (вул. Балківська, 33, 2 поверх).

Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (68001, Одеська область, м. АДРЕСА_2 , вул АДРЕСА_3 Данченка, буд АДРЕСА_3 7, кв.5) належним чином завірені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №58979866.

Витребувані документи до 16 вересня 2019 року направити до Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, або видати на руки пред`явнику ухвали.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення скарги, задовольнити частково.

Зупинити стягнення за виконавчим листом № 522/15732/13-ц, виданим 17.11.2017 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Чернявська Л.М., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ТОВ «Ніко» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ SМЕ-503/003/2007 від 21.12.2007 року в розмірі 2 172 926,06 гривень, що складає еквівалент 271 853,63 доларів США та 63 цент (дол. США по курсу 7,993 на 25.03.2013).

Зупинити стягнення за виконавчим листом № 522/16990/13-ц, виданим 22.01.2018 року Приморським районним судом у м. Одеса, суддя Івченко В.Б., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-501/009/2006 від 08.02.2006 року у розмірі 56 307 доларів США 43 цента, що за курсом НБУ на 03.06.2013 року складає 450 065 гривень, та судового збору у розмірі 3 441 грн.

Зупинити передачу майна на реалізацію в межах виконавчих проваджень №58651857, №58652769 (зведене виконавче провадження №58979866), а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

- стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

- боржник: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

В іншій частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали разом з копією скарги та копіями доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова