Справа № 137/14/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Голота О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради, служба у справах дітей Літинської РДА про позбавлення батьківських прав,-
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради, служба у справах дітей Літинської РДА про позбавлення батьківських прав, в якому зазначає, що з 11 листопада 2003 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 23.10.2009 року, шлюб між сторонами було розірвано.
В позові вказує, що після розірвання шлюбу, дочка залишилася проживати з нею. Весь цей час відповідач життям дочки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день доньці вже 14 років, вона дуже смутно пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за ці роки вона бачила його лічені рази.
Рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 26.09.2011 р. з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму.
Проте зазначає, що виплата аліментів почали носити несистематичний характер, а з березня 2015 року по 2017 рік, жодної виплати зроблено не було.
Тому позивач звернулася до суду і згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 12.12.2017 року з відповідача на її користь було стягнуто заборгованість по несплаті аліментів, яка складає 14 000 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4320 грн.
Вважає, що нехтування відповідачем батьківськими обов`язками з боку батька, принижує гідність людини, він фактично залишається чужою людиною відносно своєї доньки, що в подальшому може призвести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної так і з правової точки зору.
Зазначає, що на засіданні органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 29.05.2012 року відбувся всебічний та повний розгляд матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до його доньки. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 .
Враховуючи зазначене, вважає, що всі обставини свідчать про невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
29.01.2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач ОСОБА_2 просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення за наступних підстав. Він стверджує, що любить свою дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її батьком та бажає залишатися батьком в силу наявних у нього можливостей та всіляко намагається приймати участь у її вихованні, зростанні та навчанні. Зазначає, що з 2009 року він вчасно сплачував аліменти на утримання доньки, а також допомагав фінансово, купував різні речі, продукти харчування. допомагав робити ремонт в квартирі. Перші роки постійно приходив та навідував доньку, до тих пір поки позивач не стала йому перешкоджати. В 2014 році був призваний по мобілізації на військову службу і в зв`язку з безперервною участю у виконанні бойових завдань зумовила той факт, що по об`єктивним та незалежним від нього причин він не мав змоги вчасно сплачувати аліменти, що призвело до виникнення заборгованості. Однак, вказує. що після звільнення в запас він не зміг знайти роботу і в 2017 році знову уклав контракт про проходження військової служби. На сьогоднішній час майже уся заборгованість зі сплати аліментів погашена. По приїзду у м.Вінницю він постійно провідує доньку в школі та цікавиться у директора школи про успіхи доньки. Підтримує з нею спілкування по телефону, цікавиться її справами, її потребами, надає її поради як батько. Донька користується його пільгами, як учасника бойових дій та отримує в школі безкоштовне харчування. 03.08.2018 р. на прохання дитини надав дозвіл на її виїзд разом із позивачем за межі території України до Російської Федерації. Вважає, що своїми діями він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків і не має жодних підстав передбачених ст. 164 СК України позбавляти його батьківських прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню їх спільної доньки ОСОБА_4 , не надає коштів на її утримання, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням. Тому просить позов задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Суду пояснив, що на утриманні його довірительки перебуває неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , батько дитини, після розірвання шлюбу ухилився від виконання батьківських обов`язків, не виявляє бажання спілкуватися з нею, не вчасно сплачує аліменти на її утримання, не провідує. Вважає, що існують всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що позивачем не надано жодного доказу, який би став підставою для позбавлення батьківських прав його довірителя ОСОБА_2 . Посилання позивача на підставу як на наяву заборгованість по сплаті аліментів не може братися до уваги, оскільки відповідачем на даний час погашено всю виниклу заборгованість, щомісячно проводяться утримання з його заробітної плати. Крім того, він бере участь у матеріальному утриманні, на випускний вечір надавав матеріальну допомогу на купівлю одягу, купив її срібного браслета. По можливості, коли повертається з зони бойових дій, намагається бачитися та проводити час з донькою. Провідує її в школі, цікавиться її навчанням. Донька бажає спілкуватися з ним, жодних підстав як і б вказували на негативну поведінку батька не має. Він не вчиняє жодних дій, які б суперечили інтересам доньки. Навпаки, надав дозвіл на виїзд доньки за кордон, намагається якомога більше приділити її уваги та вихованню. Тому просить в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вілмовити повністю. На підтвердження зазначеного позову позивачем та спростування позову відповідачем надано наступні докази, які суд оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Так, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10) її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.11) 23.10.2009 р. шлюб між сторонами розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу її (тобто дружині) присвоєно прізвище " ОСОБА_7 ".
Відповідно до рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 26.09.2011 р. (а.с.12) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 12.12.2017 р. (а.с.14-15) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по несплаті аліментів, яка складає 14 000 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4320 грн.
Із наданої відповідачем довідки з військової частини НОМЕР_1 за №14 від 25.01.2019 р. (а.с.43) ОСОБА_2 з 20.04.2017 р. перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 та з 13.05.2018 р. приймає безпосередню участь в Операції Об`єднаних Сил згідно наказу командира в/ч.
Факт перебування ОСОБА_2 на військовій службі підтверджується наданим військовим квитком (а.с.52-53)
Відповідно до копій квитанцій (а.с.55-64) підтверджується факт пересилання аліментів відповідачем на отримувача ОСОБА_1 .
Із копії довідки з Дошкільного навчального закладу №71 м.Вінниці за №56 від 21.10.2011 р (а.с.15) встановлено, що дитина ОСОБА_3 відвідувала ДНЗ №71 м.Вінниці з 2007 по 2010 рік: 2007-2009 навчальний рік - групу загального розвитку. Вихователь цієї групи стверджує, що батько на протязі цього періоду приходив за дитиною в дошкільний заклад, сплачував кошти на її утримання. 2009-2010 навчальний рік - групу спеціального призначення з вадами мови. За цей період батько приходив в заклад один раз, в кінці навчального року.
Із довідки Комунального закладу "Загальноосвітньої школи 1-3 ст. із спеціалізованими класами з поглибленим вивчення математики і фізики №34 Вінницької міської ради за №27 від 24.01.2019 р. (а.с.66) встановлено, що ОСОБА_3 навчається у даному закладі у 9-Б класі і користується пільгами батька, як учасника бойових дій та отримує безкоштовне харчування в закладі з 12.09.2018 р.
Відповідно до копії нотаріально завіреної заяви ОСОБА_8 (а.с.67) встановлено, що він цією заявою надає згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Російської Федерації його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" за №18/6-6027 від 02.12.2013 р. (а.с.68) відповідач ОСОБА_2 з 24.01.2013 р. почав працювати на посаді електромонтера лінійних споруд електрозв`язку та проводового мовлення і зазначений розмір його заробітної плати за період липень-жотвень 2013 р.
Довідкою Літинського районної філії Вінницького обласного центру за №9 від 16.01.2019 р. (а.с.70) підтверджується факт перебування ОСОБА_2 в період часу з 18.04.2016 року по 12.04.2017 року на обліку, який був зареєстрований як безробітний і зазначено розмір виплат.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 за №833 від 30.08.2017 р. (а.с.71) ОСОБА_2 в період часу з 12.04.2017 р. по 12.05.2017 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції у м.Маріуополь Донецької області та у н.п.Авдіївка Донецької області.
Із наданих копій фотозображень (а.с.73-89) встановлено безпосередню участь відповідача ОСОБА_2 у вихованні доньки.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.2019 р. (а.с.95) та копії висновку експерта від 07.02.2019 р. (а.с.96) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Копією скріншоту листування (а.с.115) встановлено, переписку між відповідачем та донькою.
Так, судом встановлено, що дійсно в період часу з 2014 року по 2016 рік існувала заборгованість по сплаті аліментів, однак така заборгованість була утворена в результаті того. що відповідач ОСОБА_2 перебував в зоні АТО та приймав участь у бойових діях, не мав можливості відлучатися з позицій військової частини і вчасно сплачувати аліменти. Крім того, перешкодою у відправленні аліментів був той факт, що такій зоні була повністю знищена інфраструктура регіону, не працювали фінансові установи.
Також судом, береться до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_2 із-за нестабільності свого доходу, після закінчення контракту всіляко намагався погасити виниклу заборгованість, а також той факт, що він знову уклав контракт для отримання стабільного доходу і в 2018 році повністю сплатив заборгованість по аліментах. Тобто, він змінив своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, а саме сплати аліментів на утримання доньки.
Крім того, із наданих доказів, судом встановлено, що відповідач приймає участь у додаткових витратах на утримання доньки, завжди після звільнення з військової служби намагається з нею бачитися та спілкуватися, він не перешкоджає її розвитку, надав дозвіл на виїзд за кордон, донька користується пільгами батька у безкоштовному харчуванні, тим самим виявляє до неї батьківську турботу та приймає участь у її вихованні. Суд приймає до уваги доводи відповідача, що він бажає брати участь у вихованні доньки, цікавиться її життям, вона йому не байдужа, хоча позивач створює штучні умови (перешкоди) зустрічатися та спілкуватися з нею.
Суд не бере до уваги та критично ставиться до наданого позивачем висновку Служби у справах Вінницької міської ради від 29.05.2012 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , оскільки він є семирічної давності і на день розгляду справи не є достатньо обґрунтованим та не містить фактичних обставин, що таке позбавлення відповідатиме найкращим вимогам дитини і лише буде суперечити її інтересам. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Тому суд вказує на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. За таких обставин, приймаючи до уваги позицію відповідача, який заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 150, 155, 164 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 354, 355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради, служба у справах дітей Літинської РДА про позбавлення батьківських прав відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.