ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-97/11 Номер провадження 22-ц/814/2423/19Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Триголова В.М., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню

по справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Посилалась на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2011 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк (далі - ПАТ АБ) «Укргазбанк» до неї про стягнення заборгованості по кредиту задоволені. Стягнуто з неї на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 386 к-ф від 18 лютого 2008 року у розмірі 26 610,03 долари США, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме автомобіль марки OPEL Vektra OZCF69 д.н.з НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності. Стягнуто з неї на користь банку судові витрати у розмірі 1820 грн. На підставі цього рішення видані два виконавчі листи. Зазначала, що виконавчі листи не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на час їх видачі, оскільки у ньому не зазначено її дати народження та повного прізвища, ім`я по батькові посадової особи, яка видала виконавчий лист, не зазначена дата набрання законної сили рішенням суду, зазначений стягувачем ПАТ АБ «Укргазбангк» в особі Полтавської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» тоді, як такої юридичної особи як Полтавська філія ПАТ АБ «Укргазбанк» не існувало, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що стягувач отримував виконавчі листи після набрання законної сили рішення суду, що унеможливлює виконання рішення суду за вказаними виконавчими документами.

Просила, визнати виконавчі листи від 21 листопада 2011 року видані Київським районним судом м. Полтави по справі № 2-97/11 такими, що не підлягають виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовлено.

Узагальнені вимоги апеляційної скарги

Не погодившись з даною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, її вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Вважає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. Крім того виконавчі листи містять недоліки щодо зазначення в них особи стягувача та наявності застережень.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначило, що вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а ухвалу суду першою інстанції такою, що винесена з повним та всебічним дослідженням усіх обставин справи, з правильним тлумаченням норм процесуального права. Просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Щодо явки учасників справи в судове засідання

Приватний виконавець в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позиція учасників справи судовому засіданні

ОСОБА_1 апеляційну скаргу у судовому засіданні підтримала, додатково пояснивши, що виконавчий лист поданий із пропуском строку пред`явлення до виконання.

Представник банку просив в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу відхилити, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, щодо пропуску строку на подачу виконавчого листа, то вважає, що дана підстава не була доводом як заяви поданої до суду першої інстанції так і апеляційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо обставин справи

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2011 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 386 к-ф від 18 лютого 2008 року у розмірі 26 610,03 долари США, шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а саме автомобіль марки OPEL Vektra OZCF69 д.н.з НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності. Стягнуто з неї на користь банку судові витрати у розмірі 1820 грн.

16 січня 2012 року на підставі цього рішення видані два виконавчі листи, які в подальшому передані на виконання Київському ВДВС м. Полтави.

19 грудня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 09 січня 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2011 року - залишено без змін.

06 червня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-97 від 16 січня 2012 року.

Судом апеляційної інстанції було витребувано належно завірені копії виконавчих листів виданих по справі № 2-97/11 та досліджено в судовому засіданні. ОСОБА_1 клопотання, щодо витребуванні оригіналів виконавчих документів не заявляла.

Позиція апеляційного суду

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України)

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною другою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Досліджуючи матеріалі справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, необґрунтована, не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання, обставини зазначені в такій недоведені, тому у її задоволенні слід відмовити.

Мотиви відхилення доводів апеляційної скарги

Щодо повернення виконавчого листа, закінчення виконавчого провадження та набранням рішенням суду законної сили.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що виконавчі листи по справі № 2-97/11 були повернуті до суду першої інстанції, а завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. При цьому посилалася на ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження»

Однак дані доводи є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент вчинення відповідних дій, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ст. 50 вказаного закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент вчинення відповідних дій, містить вичерпний перелік підстав за наявності яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Проте, до зазначеного переліку не входить повернення виконавчих листів на підставі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а отже в даному випадку виконавче провадження не є таким, що підлягає закінченню.

У свою чергу ст. 50 зазначеного закону застосовується у разі закінчення виконавчого провадження, тоді як вбачається з матеріалів справи жодних доказів закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами по справі № 2-97/11 не надано.

Не є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню посилання ОСОБА_1 на те, що виконавчий лист виданий 09 січня 2012 року тоді як рішення судом набрало законної сили після його перегляду в суді апеляційної інстанції 09 січня 2013 року, оскільки дана обставина не свідчить про порушення чинного законодавства.

Необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 про те, що повернення виконавчих листів до суду, який їх видав позбавляє права пред`явити ці самі виконавчі листи до виконання повторно, зважаючи, що рішення суду на підставі якого видані виконавчі листи винесено 21 листопада 2011 року, при цьому при оскарженні даного рішення ОСОБА_1 заявляла клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, а отже погодилася з набранням рішенням суду законної сили, дане клопотання було задоволено. У подальшому рішення суду залишено без змін, а отже відсутні підстави для видачі нових виконавчих листів.

Відносно посилань на недоліки виконавчого листа

Безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що стягувачем у виконавчих листах є Полтавська філія АБ «Укргазбанк», яка станом на момент винесення рішення була закрита, так як відповідно до рішення суду та виконавчих листів заборгованість стягується саме на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», при цьому Полтавська філія не є юридичною особою, а отже діє від ПАТ АБ «Укргазбанк».

Також не є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню посилання ОСОБА_1 на те, що виконавчі листи не містять застережень і вимог передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» оскільки дані положення не стосуються вимог до виконавчих листів, тоді як рішення суду за якими вони видані набрало законної сили.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відносно посилань ОСОБА_1 на порушення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то вказана обставину не була доводом заяви, поданої до суду першої інстанції та доводом апеляційної скарги, а тому підстави перевірки їх у суді апеляційної інстанції відсутні, що не позбавляє права ОСОБА_1 доводити вказані обставини при подачі інших скарг чи заяв.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційний суд по даній справі не задовольняє вимоги позовної заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а також враховуючи, щоапеляційну скаргу слід залишити без задоволення, підстави для розподілу судових витрат вістуні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 20 грудня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді В.М. Триголов

О.О. Панченко