Справа № 203/4120/19
Провадження № 2/0203/1397/2019
УХВАЛА

20 грудня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

18 листопада 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю.

Розглянувши подані матеріали, доходжу висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. 177 ЦПК України.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позовної заяви до додатків долучених до неї, на підтвердження сплати судового збору позивачами надано копії квитанцій № 26132 від 04.07.2019р. та № 26091 від 04.07.2019р.

Між тим, вказаний документ не є належним підтвердженням сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідні документи (платіжні документи) мають подаватись до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Вказаний висновок суду, також, кореспондується із роз`ясненнями наданими у п. 26 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

До матеріалів справи додано копії квитанцій, а тому не може бути визнане судом належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків, а саме: надання оригіналів квитанцій про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху та запропонувати позивачеві у строк, який не перевищує п`яти днів з дати отримання копії ухвали, усунути вказані недоліки.

У випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Католікян