Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2019 р. Справа № 608/1501/17

Номер провадження2/608/83/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника приватного агропромислового підприємства «Довіра» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного агропромислового підприємства «Довіра», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки , -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до приватного агропромислового підприємства «Довіра» (далі ПАП «Довіра»), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківського відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. В позовній заяві вона зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2012 року та Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №066661, ТР №066662, виданих Чортківською районною державною адміністрацією, на праві спільної часткової власності (1/2 частки) їй належить земельна ділянка площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0191, та земельна ділянка площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району, кадастровий номер земельної ділянки -:01:001:0192 в цілому. В грудні 2012 року між нею та ПАП «Довіра» було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким вона передала, а ПАП «Довіра» прийняло в оренду земельну ділянку площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0192, строком на 4 роки. Договір припиняв свою дію в грудні 2016 року. Так як строк, на який було укладено договори закінчився, а орендар - ПАП «Довіра» не надсилав їй пропозиції щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, вона уклала договори оренди землі із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, державну реєстрацію договору оренди проведено 06.03.2017 року. Однак у зв'язку з тим, що відповідач продовжував використовувати земельні ділянки, вона звернулася до відповідача із вимогою не чинити перешкод в користуванні землею. У відповідь керівництво ПАП «Довіра» повідомило про те, що договір оренди між нею та ПАП «Довіра» укладено на 10 років, за №06657 від 29 грудня 2012 року і до 29.12.2022 року, а оскільки умови договору зі сторони ПАП «Довіра» виконуються повністю, то договір до закінчення його дії розірваний не може бути, в підтвердження наведеного представили копію договору оренди землі, зареєстрованого в Державному реєстрі земель Управлінням ДЗК у Чортківському районі від 29 грудня 2012 року за реєстровим №06657. Однак вказаного договору оренди землі на 10 років вона із відповідачем у 2012 році, а також документів, що є його невід'ємною частиною не укладала та не підписувала. Вважає, що договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі земель Управлінням ДЗК у Чортківському районі від 29 грудня 2012 року за реєстровим №06657, є недійсним, так як всупереч статті 15 Закону, у спірному договорі оренди не зазначено кадастрового номера земельної ділянки, що в свою чергу не дозволяє ідентифікувати земельну ділянку як об'єкт оренди, а також вищевказаний договір оренди вона не підписувала, а відтак у представленому договорі оренди в пункті «підписи сторін», в графі «Орендодавець» підпис вчинений не нею. Із зазначеним у спірному договорі оренди строком дії договору - 10 років вона не погоджується, оскільки будь-яких перемов щодо надання земельної ділянки в оренду на такий тривалий час з відповідачем вона не вела і на такі умови не погоджувалась за жодних обставин. Просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі земель в Управлінні ДЗК Чортківського району за реєстровим №06657 від 29 грудня 2012 року, та зобов'язати приватне агропромислове підприємство «Довіра» повернути їй належну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області (кадастровий номер :01:001:0192).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Вважає спірний договір недійсним, так як ОСОБА_1 його не підписувала на десять років, що знайшло підтвердження в ході проведення судової почеркознавчої експертизи. ОСОБА_2 пояснила, що в грудні 2012 року між позивачкою та ПАП «Довіра» було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким, ОСОБА_1 передала, а ПАП «Довіра» прийняло в оренду земельну ділянку площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району, кадас.ровий номер земельної ділянки - :01:001:0192, строком на 4 роки. Договір припиняв свою дію в грудні 2016 року. Позивачка особисто здала всі документи (копію паспорта, ідентифікаційного номера, копія державного акта на право власності на земельну ділянку) в контору ПАП «Довіра», і відповідно обов'язок проведення державної реєстрації договору оренди взяло на себе ПАП «Довіра». Будь-яких доказів надання чи надіслання примірника зареєстрованого договору оренди землі після проведення державної реєстрації договору оренди позивачці відповідач не надав. Лише в січні 2017 року, після закінчення строку спірного договору та після проведення перевірки інформації в Державному земельному кадастрі, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо наявності зареєстрованого права оренди на земельну ділянку третіх осіб, позивачка уклала договір оренди землі із фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 Державну реєстрацію договору оренди проведено 14.03.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Однак, приватне агропромислове підприємство «Довіра» в усному порядку повідомило позивачку, що спірний договір оренди укладено на 10 років, за №06657 від 29 грудня 2012 року і до 29.12.2022 року, а оскільки умови договору зі сторони ПАП «Довіра» виконуються повністю, то договір до закінчення його дії розірваний не може бути. В підтвердження наведеного позивачці надали копію договору оренди землі, зареєстрованого в Державному реєстрі земель Управлінням ДЗК у Чортківському районі Тернопільської області від 29 грудня 2012 року за реєстровим №06657. Ознайомившись із змістом зазначеного договору, позивачка виявила, що підпис «Вовк» у цьому договорі оренди земельної ділянки, зареєстрованому в державному реєстрі земель в Управлінні ДЗК Чортківського району Тернопільської області за реєстровим №06657 від 29 грудня 2012 року в пункті «підписи сторін», в графі «Орендодавець» вчинений не позивачкою як власницею земельної ділянки, що знайшло підтвердження в ході проведення судової почеркознавчої експертизи, тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача ПАП «Довіра» ОСОБА_3 позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, оскільки позивачка ОСОБА_1 договору не розривала, продовжувала отримувати орендну плату, про що свідчить видатковий касовий ордер від 30 листопада 2018 року, що долучений до матеріалів справи. На позов подано заперечення, в якому вказується, що зазначені вимоги не можуть бути задоволені, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам. ПАП «Довіра», починаючи з грудня 2012 року, відкрито користується земельною ділянкою, кадастровий номер №:01:001:0192, яка розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району та належить на праві власності гр. ОСОБА_1 Починаючи з 2013 року, відповідач виплачує орендну плату за користування даною земельною ділянкою. Мало місце фактичне тривале виконання умов договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер №:01:001:0192, яка розташована на території Староягільницької сільської ради Чортківського району. Прийняття орендної плати за земельну ділянку гр. ОСОБА_1 свідчить про наступне схвалення даною особою договору оренди землі з ПАП «Довіра» в розумінні ст. 241 ЦК України, фактично виконуючи умови оспорюваного договору оренди, позивач та відповідач засвідчили їхню волю до настання відповідних правових наслідків, які випливають із виникнення орендних відносин. Тривале фактичне виконання умов договору оренди, починаючи з 2012 року, є підтвердженням того, що укладення вищезазначеного договору оренди земельної ділянки відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 Факт державної реєстрації оспорюваного договору підтверджує те, що згідно умов договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2012 року обєкт оренди можна ідентифікувати. Вважають, що позивачка пропустила строк позовної давності. Просять в позові ОСОБА_1 до ПАП «Довіра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працює бухгалтером в ПАП «Довіра», проводить розрахунки по орендній платі. З ОСОБА_1 розрахувались на початку грудня 2017 року, отримала орендну плату. ОСОБА_1 є їхнім пайовиком, вона спадкувала пай, оформляла договір оренди. Взяла орендну плату в грошовій формі. Договір оренди був укладений в 2012 році. Люди приходять з документами, приносили паспорт, код, державний акт і відправляла до директора. Тоді давали договори для реєстрації. Повідомляли, що отримала договір оренди, підписала, коли принесла документи.

Вислухавши представника позивачки, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачці ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 лютого 2012 року та Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №066661, ТР №066662, виданих Чортківською районною державною адміністрацією, на праві спільної часткової власності (1/2 частки) належить земельна ділянка площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0191, та земельна ділянка площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району, кадастровий номер земельної ділянки -:01:001:0192 в цілому.

В грудні 2012 року, між ОСОБА_1 та ПАП «Довіра» було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким позивачка передала, а ПАП «Довіра» прийняло в оренду земельну ділянку площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ягільницької сільської ради Чортківського району, кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0192, строком на 4 роки. Договір припинив свою дію в грудні 2016 року. Дана обставина підтверджується листом Чортківського Відділу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.02.2017 року №31-19-0.35-9/115-17.

Обов'язок проведення державної реєстрації договору оренди взяло на себе ПАП «Довіра». Будь-яких примірників договорів оренди ні відповідач, ні установи, що здійснювали державну реєстрацію договорів оренди землі, ОСОБА_1 не надавали. Так як строк, на який було укладено договори закінчився, а орендар - ПАП «Довіра» не надсилав пропозиції щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 уклала договори оренди землі із фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 Державну реєстрацію договору оренди проведено 06.03.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Однак у зв'язку з тим, що Відповідач продовжував використовувати земельні ділянки, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із вимогою не чинити перешкод в користуванні землею. У відповідь, керівництво ПАП «Довіра» повідомило про те, що договір оренди між нею та ПАП «Довіра» укладено на 10 років, за №06657 від 29 грудня 2012 року і до 29.12.2022 року, а оскільки умови договору зі сторони ПАП «Довіра» виконуються повністю, то договір до закінчення його дії розірваний не може бути. В підтвердження наведеного представили копію договору оренди землі, зареєстрованого в Державному реєстрі земель Управлінням ДЗК у Чортківському районі від 29 грудня 2012 року за реєстровим №06657. Вказаного договору оренди землі на 10 років ОСОБА_1 із відповідачем у 2012 році, а також документів, що є його невід'ємною частиною, не укладала та не підписувала.

У висновку експерта №1.1-416/18 від 06 грудня 2018 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи вказується, що підпис «Вовк» у графі «Орендодавець» на 2-му аркуші в договорі оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі земель в Управлінні ДЗК Чортківського району за реєстровим № 06657 від 29 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та приватним агропромисловим підприємством «Довіра», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис одержувача» видаткового касового ордера № 1355 від 7 грудня 2017 року та на другому аркуші у позовній заяві від 20 вересня 2017 року виконані ОСОБА_1.

Таким чином, з огляду на вищевказаний висновок експерта достеменно встановлена та обставина, що спірний договір оренди землі є недійсним, так як не відповідає внутрішній волі співвласника земельної ділянки ОСОБА_1 Це в свою чергу суперечить статті 3 ЦК України, адже свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності зі ст.ст. 626, 629, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є обовязковим до виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про оренду землі», (в редакції на момент укладення оспорюваного договору оренди землі 29.12.2012 року), істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до положень ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 ст. 116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування в тому числі і орендаря.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною третьою ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина 3 статті 215 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного ОСОБА_2 України від 18 вересня 2013 року у справі 6-99ц13.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 12 березня 2018 року у справі №613/1172/16-ц в аналогічній справі зробив наступні висновки: «...установивши, що підпис від імені ОСОБА 6 в графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки від 12 березня 2007 року, укладеному між: ОСОБА6 та СФГ «Промінь», виконаний - не ОСОБА6, а іншою особою, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання такого договору недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України та застосування наслідків його недійсності.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА 6 отримував орендну плату з 2008 по 2014 роки, що свідчить про наявність волевиявлення на укладення договору оренди землі, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з роз'ясненнями, які надані Пленумом Верховного ОСОБА_2 Українку пункту 7 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

В постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 371/1899/15-ц, Верховний Суд за аналогічних обставин з огляду на приписи ст. ст. 3, 202, 203, 215 ЦК України та ст. ст. 95,152 ЗКУ, зазначив, що «...вирішуючи спір, апеляційний суд на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року, встановив фактичні обставини справи та прийшов до правильного правового висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 ЦК України, оскільки спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою, що свідчить про відсутність волевиявлення сторони правочину».

З п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» витікає, що за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

Тому не заслуговують на увагу доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки перебіг строку позовної давності починається не з моменту укладення спірного договору оренди землі, а з часу, коли позивачка дізналася про порушення свого майнового права, тобто з часу отримання примірника спірного договору оренди землі. Оскільки позивачу стало відомо про укладений між нею та Відповідачем договір оренди строком на 10 років, який позивачка не підписувала як орендодавець, в січні 2017 року, то строк позовної давності позивачкою не пропущено.

Таким чином, висновок експерта, в якому вказано, що підпис у договорі вчинив не ОСОБА_1 підтверджує той факт, що вільного волевиявлення позивачки на його укладення не було, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що договір оренди землі був укладений на чотири роки, його строк закінчився, позивачка продовжувала отримувати орендну плату, оскільки відповідач продовжував використовувати землю всупереч волі ОСОБА_1, а відтак вказаний правочин слід визнати недійсним.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 203, 215-216, 391,626, 627, Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 5, 13, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі земель в Управлінні ДЗК Чортківського району за реєстровим №06657 від 29 грудня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та ПАП "Довіра" та зобов'язати приватне агропромислове підприємство «Довіра» повернути ОСОБА_1 належну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Староягільницької сільської ради Чортківського району (кадастровий номер :01:001:0192).

Стягнути з приватного агропромислового підприємства "Довіра" Чортківського району в користь ОСОБА_1, жительки с.Стара Ягільниця Чортківського району Тернопільської області понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень судово збору та 1125.12 гривень витрат за проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде складено 06 лютого 2019 року.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "___" ________________ 201__р.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/1501/17

Суддя: Л. Й. Квятковська