Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 625/462/18

провадження № 61-46985ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ПророкаВ. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року, ухвали Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року та від 23 жовтня 2018 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2018 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 передано судді-доповідачу Пророку В.В. та визначено суддів, які входять до складу колегії: ФаловськаІ.М., Висоцька В.С.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 18 вересня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 12 лютого 2019 року.

Зокрема, заявником було подано касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження. Таким чином скаржнику необхідно було надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження вказаної ухвали, в якій вказати поважність причин пропуску цього строку та надати відповідні докази. Крім того, ОСОБА_1 необхідно було надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та зазначити адрес його електронної пошти.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Пророка В. В. Заява обґрунтована тим, що суддя Пророк В. В. безпідставно вимагає сплату судового збору за подання касаційної скарги. Зазначені обставини викликають у ОСОБА_1 сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Пророка В. В.

Вищезазначена заява передана судді-доповідачу Пророку В.В.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Пророка В.В. визнано необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пророка В.В. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Пророка В.В. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Сімоненко В. М.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах; висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю що підстав для задоволення заяви про відвід суддів Пророка В.В. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності суддів у його справі. Усі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пророка В.В. свідчить про незгоду з процесуальними діями та ухвалами суддів, які самі по собі не можуть свідчити про неупередженість чи об'єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень передбачених нормами ЦПК України, оскільки суддя є особою, діяльність якої полягає у правозастосовчій практиці, тлумаченні змісту законодавчих норм та доведеність їх змісту до свідомості суспільства через судові рішення або висловлювання думки при веденні дискусії. Зазначена діяльність не свідчить про упередженість судді при розгляді конкретної справи та застосуванні законодавчих норм до певних правовідносин у конкретній справі.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Пророка В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сімоненко