Справа № 157/1718/19
Провадження №2/157/464/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Дмитрук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її користь згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 4 лютого 2016 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що між нею та відповідачем 27 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти, призначені згідно з судовим рішенням, однак іншої допомоги не надає. Син ОСОБА_4 часто хворіє, в тому числі гострим бронхітом, циститом, неодноразово хворів на пневмонію, щороку перебуває на стаціонарному лікуванні в районній центральній лікарні, потребує проведення операції для лікування фімозу. Через погіршення стану здоров`я син потребує не лише частого лікування, а й повноцінного харчування, що змушує її здійснювати систематичні додаткові витрати. Окрім того, з часу, що минув після призначення аліментів на утримання сина, з кожним роком необхідно все більше коштів, дитина дорослішає та потребує додаткових витрат, ціни на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг, взуття, ліки, комунальні послуги постійно зростають. Сума аліментів, яку зобов`язаний сплачувати відповідач на утримання дитини згідно з судовим рішенням, є недостатньою для його утримання та забезпечення гармонійного розвитку дитини, присуджений розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб дитини. На даний час її матеріальне становище погіршилося, оскільки з травня 2019 року вона не працює. Також вона не отримує ні державних соціальних допомог, ні допомоги по безробіттю. Відповідач є працездатним, його матеріальне становище покращилося у зв`язку з тим, що він регулярно виїжджає на заробітки у Францію, де отримує значні кошти, які приховує, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, інших утриманців у нього немає.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, з якого вбачається, що він не заперечує проти частково задоволення позовних вимог і стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заперечень зазначає, що суду не подано жодних доказів про його регулярні поїздки за кордон на заробітки та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі. Окрім присуджених судом аліментів, він, по можливості, купує сину одяг (зокрема, в квітні 2019 року майже повністю одягнув сина, купивши курточку, кросівки, спортивний костюм, 2 теніски, 2 кофти, сорочку, шапку з аплікацією, що світиться) та придбав у подарунок іграшковий мотоцикл на акумуляторі для розвитку дитини. У разі матеріальної можливості він і надалі має намір допомагати сину, усвідомлюючи свою батьківську відповідальність за його виховання та утримання. Посилання позивачки на ту обставину, що дитина часто хворіє, потребує проведення операції, а отже потребує додаткових витрат на лікування, є надуманими. З поданих до справи записів в амбулаторній карті дитини вбачається, що за 5 років життя син хворів 7 разів, що за медичними показниками не може свідчити, що останній відноситься до числа дітей, які часто хворіють (до числа дітей, що часто хворіють відносяться діти, що хворіють від 6 до 12 разів на рік). На теперішній час його матеріальний та сімейний стан не змінився (не покращився) порівняно з тим, який існував на час прийняття рішення суду від 4 лютого 2016 року про стягнення з нього аліментів, він і надалі не має постійної роботи та стабільного заробітку, тому що переважну кількість днів у році допомагає батькам у селі у веденні особистого селянського господарства; на сезонні заробітки виїзджає 1-2 рази в рік, а отже не має фінансової можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивачка. Позивачка не наводить жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про зміну його чи її матеріального стану, чи погіршення її здоров`я або здоров`я дитини. ОСОБА_1 весь тягар фінансового утримання дитини в повному обсязі намагається перекласти тільки на нього, хоч також є фізично здоровою та працездатною особою, інших осіб на утриманні немає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав, просила їх задовольнити і пояснила суду, що мотоцикл, про який відповідач зазначає у відзиві, був придбаний сину 4 роки тому, близько семи місяців відповідач не бачить дитини та не допомагає матеріально сину, окрім як сплати присуджених судом аліментів у розмірі 500 грн., що є недостатнім.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні та його представник ОСОБА_5 не заперечили щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в решті позову просили відмовити з зазначених у відзиві підстав. Відповідач, окрім того, суду пояснив, що не працює, на сезонні заробітки виїжджає близько 2-3 разів на рік і не завжди вдається заробити кошти, а тому у разі потреби додатково буде допомагати сину за наявної можливості.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідок Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № б/н від 11 листопада 2019 року та № 3147 від 13 листопада 2019 року дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с. 6, 7).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 4 лютого 2016 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 січня 2016 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (частини 2 ст. 182 СК України).

Після постановлення судом 14 лютого 2016 року рішення про стягнення аліментів дитина сторін - син ОСОБА_6 , збільшилися витрати на його утримання, погіршився у зв`язку з цим майновий стан одержувача аліментів.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 грудня - 1779 гривень.

Отже, мінамальтний розмір аліментів на дитину віком до 6 років становить з 1 грудня 2019 року 889 грн. 50 коп.

Зазначена величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Доказів про наявність у відповідача виключних обставин, які б свідчили про те, що він в змозі надавати допомогу своїй дитині лише на мінімальному рівні, останній суду не надав.

Відповідач офіційно не працевлаштований, разом з тим є працездатною особою, на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває, періодично виїжджає на сезонні заробітки.

З урахуванням вищезазначених обставин і майнового стану відповідача, який є працездатним та інших утриманців немає, матеріального стану та стану здоров`я дитини, яка хворіє і періодично перебуває на лікуванні, потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, та беручи до уваги те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою як на батька, так і на матір, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, проти чого не заперечив відповідач, та стягнення їх з відповідача на утримання його неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 не довела суду належними, достатніми та допустимими доказами те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у заявленому нею розмірі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 77-81, 141, 263-265, 352-354 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 4 лютого 2016 року, та стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) в користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О. В. Антонюк