Справа № 345/798/19
Провадження № 22-ц/4808/1269/19
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Матківського Р.Й., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника апелянта Ілляшенко А.В. , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан Ольга Михайлівна про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене суддею Миговичем О.М. 23 липня 2019 року в м. Калуші Івано-Франківської області, повний текст якого складено 16 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» подано позов до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого зазначено, що 25.10.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0017/81/36839, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000 доларів США, строком до 20.10.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. 05.12.2006 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 014/0017/81/36839/2, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти п.3.5 кредитного договору у такій редакції: «У відповідності до діючого законодавства України забезпеченням даного договору буде земельна ділянка та незавершений будівництвом житловий будинок, які розташовані в АДРЕСА_1» . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.10.2005 року між банком та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, який на сьогоднішній день діє в редакції додаткового договору до договору іпотеки від 07.12.2006 року, відповідно до умов якого виконання зобов`язань забезпечено нерухомим майном, а саме: об`єктом незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 70%, загальною площею 152,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою площею 0,0800 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

В ході проведення претензійно-позовної роботи у червні 2018 року банку стало відомо, що позичальниця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, у зв`язку з чим після її смерті відкрилася спадщина. 20.06.2018 року банком направлено до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. претензію до спадкоємців померлої ОСОБА_3 . Згідно листа нотаріуса від 17.01.2019 року банку стало відомо, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви спадкоємця 25 травня 2010 року заведено спадкову справу, проте станом на 17.01.2019 року свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця не видавалося.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Проте, позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 25.11.2009 року (дата смерті позичальника) заборгованість становить 23 939 доларів США 38 центів, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 23857,68 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 81,70 доларів США. До чоловіка померлої ОСОБА_3 у складі спадщини перейшли, у тому числі, й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Банком на адресу спадкоємця ОСОБА_3 ОСОБА_2 було направлено вимогу щодо погашення кредитної заборгованості, однак добровільно заборгованість не погашено.

Позивач просив у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/0017/81/36839 від 25.10.2005 року у сумі 23 939,38 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - об`єкт незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 70%, загальною площею 152,4 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0800 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.3-7).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2019 року у позові АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с.94-97).

Не погодившись з рішенням суду представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» подав апеляційну скаргу, у якій вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_3 , який вважається таким, що прийняв спадщину, є її чоловік ОСОБА_2 , до якого банк звернувся з позовом. Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також зазначив, що приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. не повідомила кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» про особу спадкоємця, який подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи справу, не витребував копії спадкової справи у приватного нотаріуса для огляду в судовому засіданні та встановлення даних спадкоємця, на підставі заяви якого заведено спадкову справу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_2 не надав доказів того, що він у встановлений строк відмовився від прийняття спадщини після смерті його дружини та, відповідно не є її спадкоємцем. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 4303,70 грн (а.с.100-102).

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Позивачем під час розгляду справи не було спростовано того факту, що протягом 9 років (з 24.11.2009 року) ним, як іпотекодержателем систематично проводились огляди та перевірки предмету іпотеки, що належав на праві власності померлій позичальниці. Тобто, працівникам банку було відомо про смерть власника предмету іпотеки. Крім того, згідно даних програмного забезпечення DMS в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на базі якого функціонує електронний архів банку, знаходиться копія свідоцтва про смерть з штрих-кодом RBADT00001016#TAG, який свідчить про те, що даний документ був у розпорядженні позивача відразу після дати смерті. Також наголошує, що після смерті дружини він подав свідоцтво про її смерть до Калуського відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль». Судом не витребувано матеріали спадкової справи, але і позивачем під час розгляду справи не було заявлено жодних клопотань з цього приводу та не надано доказів, які б свідчили, що сам позивач звертався із відповідним запитом до приватного нотаріуса і йому було відмовлено. Звертає увагу суду, що 07.12.2006 року згідно додаткового договору до договору іпотеки з предмету іпотеки було виключено належне йому майно, а включено майно, належне позичальнику (об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 ). Таким чином, з 07.12.2006 року він перестав бути іпотекодавцем. Будь-яких інших договірних зобов`язань чи способів їх забезпечення по кредитному договору між ним та банком не було (а.с.116-119, 124-126).

Відзив на апеляційну скаргу третьою особою не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилася третя особа приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу, від якої надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності третьої особи.

Вислухавши пояснення представника апелянта Ілляшенко А.В. , відповідача ОСОБА_2 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з положень ст.ст. 526, 527, 530, 589, 590, 610, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку» встановивши, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, оскільки свідоцтво про право на спадщину не видавалося, дійшов висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором .

З таким висновком не погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0017/81/36839, за яким позичальник отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000 доларів США, строком до 20.10.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора (а.с.12-13).

Відповідно до п.5.1 договору, позичальник зобов`язався здійснювати щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.4 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 20.10.2025 року на рахунок, зазначений в п.4.1 цього договору. Щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту,та при остаточному погашенні кредиту, сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АППБ «Аваль», МФО 336462 (а.с.12).

21.10.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 014/0017/81/36839/2 до кредитного договору № 014/0017/81/36839 від 21.10.2005 року, відповідно до умов якої пункт 3.5 викладено в такій редакції: «у відповідності з діючим законодавством України забезпеченням даного договору буде земельна ділянка та незавершений житловий будинок, які розташовані в АДРЕСА_1» (а.с.18-19).

З метою забезпечення забов`язань за кредитним договором № 014/0017/81/36839 від 21.10.2005 року (та усіх додаткових угод до нього) між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 25 жовтня 2005 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Тихан О.М. 25.10.2006 року по реєстру № Д-1126. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю - майновому поручителю ОСОБА_4 на підставі довідки про право власності на квартиру; крамниця загальною площею 61,1 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_5 , що належить іпотекодавцю - майновому поручителю ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 30.11.2004 року; земельна ділянка площею 0,0800 га, що знаходиться на території Калуської міської ради по АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю-боржнику ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ №013790, виданого 09.01.2003 року Калуською міською радою (а.с.20-23).

07.12.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 укладено додатковий договір до договору іпотеки, яким внесено зміни до договору іпотеки від 25.10.2005 року. Преамбулу договору іпотеки викладено в такій редакції: «ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець)». Пункт 1.2 викладено в такій редакції: предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,0800 га, що знаходиться на території Калуської міської ради по АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю-боржнику ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ІФ №013790, виданого 09.01.2003 року Калуською міською радою; об`єкт незавершеного будівництва - незавершений житловий будинок загальною площею 152,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Право власності на незавершене будівництво зареєстроване іпотекодавцем та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 20.11.2006 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (а.с.24).

Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 01.11.2005 року № 5322496 встановлено, що до державного реєстру внесено об`єкти обтяження: земельна ділянка площею 0,0800 га для здійснення індивідуального будівництва ( АДРЕСА_1 ); чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_2 ; крамниця загальною площею 61,1 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_5 (а.с.25).

Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 07.12.2006 року № 10356570 встановлено, що до реєстраційного запису державного реєстру іпотек 2550332 додано об`єкт незавершеного будівництва, земельна ділянка, житловий будинок готовністю 70%, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 220030014 (а.с.26).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 013790, виданого 09 січня 2003 року Калуською міською радою, ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів від 19.11.2002 року №566 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0800 га на території Калуської міської ради по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014 (а.с.28).

Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 20.11.2006 року №12564560, ОСОБА_3 на праві власності належить об`єкт незавершеного будівництва та земельна ділянка, кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014, по АДРЕСА_1 (а.с.29).

Із витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 20.11.2006 року №12564683, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить об`єкт незавершеного будівництва - незавершений житловий будинок готовністю 70%, загальною площею 152,4 кв.м та земельна ділянка, кадастровий номер 26104:00000:22:003:0014, по АДРЕСА_1 (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися 17.11.2001 року (а.с.34).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33).

18.12.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» направлено ОСОБА_2 вимогу за №114/6-138216 із зазначенням протягом 60 календарних днів з дати відправлення цієї вимоги здійснити погашення заборгованості відповідно до договору іпотеки від 25.10.2005 року (а.с.35).

Із повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що дану вимогу банку ОСОБА_2 не отримано (а.с.36).

У відповіді приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М. від 17.01.2019 року № 11/02-14 на запит АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 20.06.2018 року №114/5-122499 міститься інформація про те, що на підставі заяви спадкоємця 25 травня 2010 року нею було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для оформлення спадкової справи правовстановлюючі документи на майно спадкоємцями не подавалися. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалися (а.с.32).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 22 липня 2019 року про застосування строку позовної давності (а.с.78-79).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_3 її заборгованість перед банком складала 24356,52 доларів США (що еквівалентно 194608,59 грн), з яких: 23857,68 доларів США (що еквівалентно 190622,86 грн) - заборгованість за кредитом; 81,70 доларів США (що еквівалентно 652,78 грн) - заборгованість за відсотками; 417,14 доларів США (що еквівалентно 3332,95 грн) - розрахована пеня (а.с.8-10).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначив, що після смерті дружини повідомив АТ «Райффайзен Банк Аваль» про факт смерті позичальника, однак доказів, які б підтвердили таке повідомлення, суду не надав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 3, 7 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Позивач просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок), які належали іпотекодавцю-боржнику ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо звернення стягнення на майно майнових поручителів у цьому позові банк не претендує.

Таким чином, суд першої інстанції повинен був з`ясувати коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , оскільки положеннями статті 1282 ЦК України покладений обов`язок на кожного із них задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При тому жодного значення для вирішення спору не має та обставина, що не видавалося спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, оскільки це не позбавляє їх права на спадщину.

Копія спадкової справи судом першої інстанції не витребувана та не з`ясовано коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Судом апеляційної інстанції витребувано у приватного нотаріуса Калуської міської нотаріальної контори Івано-Франківської області Тихан О.М. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.162-178), з якої встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальну контору звернулися ОСОБА_2 (чоловік) - 25.05.2010 року у шестимісячний строк після смерті (а.с.162), ОСОБА_4 (батько) - 02.07.2010 року (а.с.173), ОСОБА_5 (мати) - 02.07.2010 року (а.с.174). Заяви нотаріусом прийняті і жодної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у матеріалах спадкової справи не міститься.

В матеріалах спадкової справи наявні свідоцтво про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.166). Тобто на день смерті дитина була неповнолітньою та має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері.

Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_3 , розпочатої 24.03.2003 року, встановлено, що в даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_4 - з 20.06.1991 року; ОСОБА_5 - з 20.06.1991 року; ОСОБА_3 - з 10.07.1996 року; ОСОБА_7 - 27.09.2004 року; ОСОБА_2 - з 15.02.2006 року (а.с.167-168).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) житлово-експлуатаційної контори при виконкомі Калуської міської ради народних депутатів від 21.01.2010р. № 16, по АДРЕСА_3 , проживають та прописані ОСОБА_4 (власник) - з 20.06.1991р.; ОСОБА_5 (дружина) - з 20.06.1991р.; ОСОБА_7 (син) - з 27.09.2004р.; ОСОБА_2 (зять) - з 15.02.2006р. (а.с.169).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23761637, 25.05.2010 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Тихан О.М. після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.172).

Виходячи із наведеного, спадкоємцями ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також її неповнолітній син, який має право на обов`язкову частку у спадщині.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року (справа №522/3901/16-ц, провадження №61-20786св18) ухвалення рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь іпотекодержателя рішення про стягнення кредитної заборгованості та впливає на можливість банку звернути стягнення на іпотечне майно.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Звертаючись із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - об`єкт незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 70%, загальною площею 152,4 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0800 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , який належав на праві власності спадкодавцю і після її смерті на який права мають спадкоємці, позивач пред`явив позов лише до одного із спадкоємців - ОСОБА_2 Інші спадкоємці не залучені до участі у справі.

Відповідно до частин 1-3 статті 51 ЦПК України Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на переконання позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому залучається до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства та враховуючи обмежені процесуальні можливості на залучення апеляційним судом співвідповідачів, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено не до всіх відповідачів, які мають відповідати за цим позовом, у зв`язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а у задоволенні позову необхідно відмовити з підстав незалучення всіх належних відповідачів у справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц (провадження№ 61-17802св18) та від 24 квітня 2019 року у справі № 298/536/16-ц (провадження № 61-10338св18)

За таких обставин, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального закону, що є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, оскільки вирішення спору без залучення до участі у справі всіх належних сторін є порушенням їх прав, а суд апеляційної інстанції не має повноважень залучити співвідповідачів до участі у справі.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 23 липня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Р.Й. Матківський

М.Д. Горейко