ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-2456/12
провадження № 6/753/926/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , боржник) на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» (надалі - ПАТ «ОТП Факторинг Україна», первісний стягувач) заборгованості за кредитними договорами № CL-009/620/2006 та №. PL-009/621/2006 від 3 серпня 2006 р.

Заява обґрунтована тим, що на підставі договору факторингу від 31 січня 2018 р. до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги за вищевказаними кредитними договорами.

Представники нового і первісного стягувача та боржник в судове засідання не з`явилися.

Від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Однак зважаючи на ненадання доказів поважності причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає розцінюючи клопотання як таке, що має на меті затягнути розгляд справи.

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши заяву, додані до неї письмові докази та матеріали цивільної справи № 2 - 2456/12, суд вважає заяву обґрунтованою з таких підстав.

30 жовтня 2012 р. Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі 2 - 2456/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 177181,10 грн.

20 березня 2013 р. Апеляційний суд м. Києва рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позову про стягнення суми пені та процентів за користування кредитом за період з 18.03.2011 по 20.09.2011 скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, а саме: стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-009/620/2006 від 3 серпня 2006 р. в загальному розмірі 189375,35 грн. та кредитним договором PL-009/621/2006 від 3 серпня 2006 р. в загальному розмірі 109183,40 грн.

Рішення набрало законної сили, та за ним було видано виконавчий лист.

31 січня 2018 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», - правонаступник стягувача ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк», що в свою чергу є правонаступником АКБ «Райффайзен Банк Україна», та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали договір факторингу.

Згідно додатку № 1 до договору факторингу, право грошової вимоги за кредитними договорами № CL-009/620/2006 та №. PL-009/621/2006 від 3 серпня 2006 р., укладеними між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзен Банк Аваль», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Вирішуючи вимоги заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» суд керується основним законом України - Конституцією, загальними положеннями цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 5 ст. 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, згідно п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду подання державного виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже зважаючи на встановлені обставини та вище наведені положення закону суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни первісного стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись статтею 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року у цивільній справі № 2-2456/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором замінити первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Новий стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», код ЄДР 38750239, адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, пов. 6, оф. 34, IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 11.11.2019.