Провадження №2/369/4940/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними і скасування державної реєстрації права влансості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними і скасування державної реєстрації права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Роз`яснено, що позовами, які виникають з приводу нерухомого майна є позови, зокрема, про усунення від спадкування (п. 42 Постанови).

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна до складу якого входить 5 об`єктів нерухомого майна, чотири з яких знаходяться в Білоцерківському районі Київської області, а лише один об`єкт знаходиться на території Києво-Святошинського району Київської області. Відтак даний спір виник з приводу нерухомого майна і на нього поширюються правила виключної підсудності.

Відповідно до наданих позивачем роздруківок з інтернет сторінок сайту оголошень «OLX» приблизна вартість: 3-х кімнатної квартири, що розташована в м. Біла Церка складає 30 000 доларів США (станом на 11.11.2019 року становить 735 000, 00 грн.), а відповідно 9/10 частин квартири становить 661 500 грн.; земельної ділянки у с. Фурси Білоцерківського району (12300 + 9 900) : 2 = 11 100 доларів США (станом на 11.11.2019 року становить 271 950, 00 грн.); земельної ділянки в с. Трушки Білоцерківського району (5500+ 10000) : 2= 7750 доларів США (станом на 11.11.2019 року становить 189 875, 00 грн.); земельна ділянка, що розташована за адресою: с. Пилипча Білоцерківського району (7000+7500) : 2= 7250 доларів США (станом на 11.11.2019 року становить 177 625, 00 грн.; квартира, що розташована в с. Білогородка Києво-Святошинського району (34800+39000) : 2 =36 900 доларів США (станом на 11.11.2019 року становить 904 050, 00 грн.).

Тобто приблизна загальна вартість нерухомого майна, що розташована на території Білоцерківського району Київської області становить 1 300 950 , 00 гривень та перевищує вартість квартири, що знаходиться на території Києво-Святошинського району Київської області приблизна вартість якої складає 904 050, 00 гривень.

Виходячи із наданих сторонами відомостей щодо вартості майна, місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ту що знаходяться в Києво-Святошинському районі Київської області, є майно, що розташоване в Білоцерківському районі Київської області.

Отже, враховуючи, що вартість спірного майна, що розташоване в Київській області, Білоцерківського району є найвищою, дана справа підлягає розгляду Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за правилами виключної підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 30, 31, 32, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними і скасування державної реєстрації права влансості передати на розгляд за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н .С. Пінкевич