Справа № 515/545/17
Провадження № 2/515/360/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2017 року ОСОБА_1, представляючи інтереси ОСОБА_3, пред'явив по- зов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Татарбунари Одеської області помер батько позивача - ОСОБА_4, який за жи- ття вчинив розпорядження, яким заповів позивачу та її рідному брату ОСОБА_2 в рівних ча- стках все своє майно. Після смерті батька залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 1/2 частину якого позивач має право успадкувати за вказаним заповітом. З 12 травня 2005 року позивач безперервно прожи- ває в Сполучених Штатах Америки, з того часу жодного разу не перетинала кордон України. Після смерті батька брат позивача, відповідач у справі, прийняв у спадщину 1/2 частину спірного будин- ку, та під час телефонної розмови запевнив позивача, що коли вона приїде в Україну, то без всіля- ких проблем та перешкод прийме свою 1/2 частину спадку, тим самим ввів її в оману. Випадково, після розмови із своєю подругою вона дізналась, що брат прийняв у спадщину і ту частину будин- ку, яку батько заповів їй. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/1247/15-ц від 05.11.2015 р. за відповідачем визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 що залишився після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., яку заповів їй батько. В своїй позовній заяві відповідач зазначив, що нібито вона йому по телефону повідомила, що відмовила- сь від прийняття спадщини, але це не правда. Вона збирається повернутись до України на постій- не проживання та хоче проживати у батьківському будинку, частину якого їй заповів батько. Весь період проживання в Сполучених Штатах Америки вона матеріально підтримувала батьків, часто з ними спілкувалась, на момент смерті батька його воля з приводу розпорядження своїм майном залишилась не змінною, заповіт він не змінив. Рішенням суду від 05.11.2015 р. було встановлено, що вона втратила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона не заперечує, дійсно строк прийняття спадщини нею втрачено, але причину пропуску вказаного строку вона вважає поваж- ною, оскільки проживала безвиїзно в Сполучених Шатах Америки. Про те, що їй необхідно звер- нутись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини в шестимісячний термін вона не знала, оскіль- ки не знайома з законодавством України, а в США фахівців з українського законодавства, з якими можливо було проконсультуватись, не має. Крім того, при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 її було залучено в якості третьої особи на стороні позивача, однак про розгляд вказаної спра- ви вона не знала. Вважає, що якщо б її належним чином повідомили про розгляд справи, вона за- перечувала проти позовних вимог брата. За таких обставин, просила визначити їй додатковий ст- рок для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволен- ні, вказував на те, що позивачу нічого не заважало видати своєму представнику довіреність на вчи- нення нотаріальних дій, або звернутись до посольства України в США, консульських установ, чи фахівців, які надають нотаріальні послуги. Крім того, вона була обізнана про строки прийняття спадщини, оскільки він в електронному листі розповів їй про це, і тому пропустила строк для при- йняття спадщини без поважних причин.

Заслухавши пояснення і доводи представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно копій: паспорту та свідоцтва про народження (а.с.4-5,6), позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2. у м.Татарбунари Одеської області, її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29.19.1978 р. позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6

З копії закордонного паспорту (а.с.7) вбачається, що позивач виїхала з України 12.05.2005 р. (а.с.7), інші відмітки про в'їзд або виїзд ОСОБА_3 до України відсутні.

З копій свідоцтв про смерть НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.8,9) видно, що мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.; батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., обоє у м.Татарбунари Одеської області.

Копією заповіту від 09.10.2005 р., посвідченого держаним нотаріусом Татарбунарської дер- жавної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. (а.с.10), підтверджується, що ОСОБА_4 за- повів все майно, яке буде йому належати на день смерті, в рівній долі кожному: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 13.07.2012 р. (а.с.11- 12), ОСОБА_2 замовлено технічну документацію на житловий будинок по АДРЕСА_1

З матеріалів справи (а.с.13-19) вбачається, що 13.07.2015 р. ОСОБА_2 звертався до Та- тарбунарського району суду Одеської області з позовною заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини і визнання права влас- ності на 1/2 частку спадкового майна. До участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 Останню було викликано в судове засідання шляхом опублікування оголошення у пресі.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.11.2015 р., яке набрало чинності 17.11.2015 р. (а.с.32-33), за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку жит- лового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 що залишився після смерті його батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно інформації з офіційного веб.сайту Посольства України в Сполучених Штатах Амери- ки (роздруківка на а.с.64-71), напрямом роботи департаменту консульської служби МЗС України є консульське забезпечення захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб України за кордоном, до яких також відносяться нотаріальні дії.

Як вбачається з електронного листа, адресованого ОСОБА_2 позивачу, відправленого 10.06.2012 р. о 21:51 год. (копія на а.с.101), він повідомляє адресата про те, що вони повинні ввій- ти у спадщину по нерухомості батьків, на її розсуд зробити вибір приймати спадщину чи ні, про- сив її звернутись до посольства та оформити все швидко.

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має пра- во прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість міся- ців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме, на житловий будинок, належний померлому на праві влас- ності.

Отже, строк для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, відповідно до ст.1270 ЦК України, почав відраховуватись з ІНФОРМАЦІЯ_1. і закінчувався 25.07.2012 р.

В матеріалах справи відсутні відомості стосовно звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачем ці відомості не надані.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самовря- дування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прий- няття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30. 05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установ- лений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового ст- року для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додат- кового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьо- му необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборни- ми, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. Вищого Спеціалізованого Суду Украї- ни з розгляду цивільних і кримінальних справ, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоєм- ців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спа- дкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил Ук- раїни; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Положення ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявнос- ті перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Проте позивачем не надано суду необхідних та достатніх об'єктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення його позовних вимог, а судом їх не добуто.

Суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б були пов'язані з об'єктивними непереборними істотними труднощами для своєчас- ного звернення до нотаріальної контори або до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщи- ни.

Суд погоджується з думкою відповідача про те, що позивачу нічого не заважало через свого представника звернутись до нотаріуса за вчиненням від її імені нотаріальних дій про вступ у спадок, або звернутись за вирішенням питання про спадок до посольства України в США, кон- сульських установ. У суду не виникає сумнівів стосовно обізнаності позивача про строки та по- рядок прийняття спадщини ще й тому, що відповідач в електронному листі розповів позивачу про ці питання.

За таких обставин, суд вважає позбавленим законних підстав надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини, виходячи з відсутності поважності причин пропуску зазначеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст.76-81, 83, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко