Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа №344/15012/15-ц

провадження № 61-16058св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство «Приватбанк»,

представник позивача - Сафір ФедірОлегович,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Васильковського В. М., Девляшевського В. А., Малєєва А. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач указував, що 15 липня 2008 року уклав з відповідачем договір про відкриття карткового рахунку на обслуговування платіжної картки та відповідач отримав платіжну картку з установленим кредитним лімітом в сумі 14 000 грн зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31 серпня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 52 841,69 грн, з яких 16 182,82 грн заборгованість за кредитом, 3 346,83 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 190,04 грн заборгованість зі сплати комісії та пені.

Позивач зазначав, що рішенням Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 37 452,04 грн, з яких 16 182,82 грн заборгованість за кредитом, 13 334,70 грн заборгованість по процентам, 5 674,90 грн заборгованість по комісії, 500 грн штраф (фіксована частина) та 1 759,62 грн штраф (процентна складова).

З урахуванням наведеного позивач просив стягнути з відповідача 16 659,13 грн, з яких 15 389,65 грн різниця між наявною заборгованістю та стягнутою сумою за рішенням суду, 500 грн штраф (фіксована частина) та 769.48 грн штраф (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звернувшись до суду з позовом у березні 2013 року, АТ КБ «Приватбанк» використав своє право на дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитом та змінив на власний розсуд строк виконання зобов'язання за договором від 15 липня 2008 року, у зв'язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинились. Разом з тим у позивача виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України. Однак, позовних вимог про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не заявляв.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «Приватбанк» 15 389,65 грн заборгованості за кредитом, 500 грн штраф (фіксована частина) та 769,48 грн штраф (процентна складова).

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03 квітня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на сплив позовної давності як до основної заборгованості за кредитним договором так і до інших платежів за кредитним договором.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 15 липня 2008 року сторони уклали договір про відкриття кредитної лінії з лімітом на суму 14 000 грн зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 6.4 цих Умов за незгодою зі зміною Правил і Тарифів банку, викладених на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу заборгованість.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 30 липня 2011 року утворилась заборгованість в сумі 37 452,04 грн.

Рішенням Івано-франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 37 452,04 грн, з яких 16 182,82 грн заборгованість за кредитом, 13 334,70 грн заборгованість по процентам, 5 674,90 заборгованість по комісії, 500 грн штраф (фіксована частина) та 1 759,62 грн штрафу (процентна складова).

Згідно з постановою державного виконавця від 29 вересня 2015 року зазначене рішення боржник виконав 11 серпня 2015 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача станом на 31 серпня 2015 року заборгованість в сумі 52 841,69 грн, з яких 16 182,82 грн заборгованість за кредитом, 3 346,83 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 190,04 грн заборгованість зі сплати комісії та пені. У зв'язку з тим, що рішенням суду від 19 березня 2013 року з відповідача стягнуто 37452,04 грн, просив стягнути різницю в сумі 15 389,65 грн, а також 500 грн штрафу (фіксована частина) та 769,48 грн (процентна складова).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Звернувшись до суду з позовом у березні 2013 року, АТ КБ «Приватбанк» використав своє право на дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитом та змінив на власний розсуд строк виконання зобов'язання за договором від 15 липня 2008 року, у зв'язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припинились.

У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка передбачає наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такого висновку дійшов суд першої інстанції у своєму рішенні й такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Суд першої інстанції, правильно установивши фактичні обставини у справі, характер спірних правовідносин, норми, що їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд помилково скасував законне й обґрунтоване рішення суду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат