МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2019 р. Справа №370/1365/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Трест «Поліськсільбуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

07.05.2019 р. ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі-відповідач), вказавши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Трест «Поліськсільбуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням виконавчого комітету Макарівської районної Ради народних депутатів за №69 від 26.04.1990 року його батькові, третій особі по справі - ОСОБА_2 було затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету, житлово-експлуатаційної дільниці тресту «Поліськсільбуд» №4 від 16.03.1990 року про надання службової однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 19.0 АДРЕСА_2 . сім`ї ОСОБА_2 , який працює слюсарем-сантехніком по обслуговування даного будинку.

Відповідно до цього рішення, 24.05.1990 року виконавчим комітетом Макарівської районної Ради народних депутатів батькові було видано ордер на жиле приміщення за №73, відповідно до якого, ОСОБА_2 , з сім`єю з 4 чоловік: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (шлюбне ОСОБА_6 ) та його, ОСОБА_1 було надано право на зайняття жилого приміщення, квартири АДРЕСА_3 .

З наданого ордеру на жиле приміщення, на ньому міститься помітка «службовий».

Проте, згідно архівного витягу за №05-06/129 від 27.02.2019 року, виконавчим комітетом Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області за період 1987-1990 роки не приймалося рішення про включення квартири АДРЕСА_3 до числа службових.

Крім цього, зазначена квартира не включена до числа комунальної власності Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області та Макарівської селищної Ради народних депутатів Київської області.

Станом на 2019 рік у квартирі проживає лише він, позивач та його син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що він, позивач, 10 років відкрито та добросовісно володіє квартирою за АДРЕСА_4 , тому вважає, що є всі підстави для визнання за ним право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач просить: визнати за ним, ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 34.4 кв.м., житловою площею 19.5 кв.м.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву.

У встановлений судом строк від відповідача до суду надійшов відзив на позов, яким позовні вимоги відповідач не визнає, посилаючись на відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача своїх письмових пояснень до суду щодо позову або відзиву не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.03.2004 р. зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 .

Рішенням виконавчого комітету Макарівської районної Ради народних депутатів за №69 від 26.04.1990 року ОСОБА_2 , який є третьою особою у даній справі, було затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету, житлово-експлуатаційної дільниці тресту «Поліськсільбуд» №4 від 16.03.1990 року про надання службової однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 19.0 АДРЕСА_6 сім`ї ОСОБА_2 , який працює слюсарем-сантехніком по обслуговування даного будинку, що підтверджується архівним витягом №05-04/680 від 18.12.2018 року виданим архівним відділом Макарівської районної державної адміністрації.

Відповідно до цього рішення, 24.05.1990 року виконавчим комітетом Макарівської районної Ради народних депутатів Становському В.І., було видано ордер на жиле приміщення за №73, відповідно до якого, ОСОБА_2 , з сім`єю з 4 чоловік: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (шлюбне ОСОБА_6 ) та ОСОБА_1 було надано право на зайняття жилого приміщення, квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується вищезазначеним архівним витягом.

Як вбачається з наданого ордеру на жиле приміщення, на ньому міститься помітка «службовий».

Відповідно до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Проте, згідно архівного витягу за №05-06/129 від 27.02.2019 року, виконавчим комітетом Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області за період 1987-1990 роки не приймалося рішення про включення квартири АДРЕСА_3 до числа службових.

Крім цього, зазначена квартира не включена до числа комунальної власності Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області та Макарівської селищної Ради народних депутатів Київської області, що підтверджується архівним витягом за №05-06/130 від 27.02.2019 року архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області.

Станом на 2019 рік у вказаній вище квартирі проживає позивач та його син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за №1453 від 02.05.2019 року, виданою Макарівською селищною радою Київської області.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 328, 344 ЦК України.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Отже суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Згідно з довідкою, виданою Макарівською селищною радою 02.05.2019 за № 1453 та доданою позивачем до позовної заяви, у спірній квартирі станом на 02.05.2019 проживають позивач, ОСОБА_1 , та його неповнолітній син, ОСОБА_7 , 2012 р.н. А, отже, в силу приписів ст.ст. 64, 123 Житлового кодексу Української РСР, позивач та його неповнолітній син користуються нарівні усіма правами, що випливають з договору найму жилого приміщення. За таких умов, визнання виключно за позивачем права власності на спірну квартиру за набувальною давністю призведе, до порушень житлових прав його неповнолітнього сина, ОСОБА_7 , та суперечитиме ст. 47 Конституції України, ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, ст. 18 «Про охорону дитинства».

Крім того, згідно з інформацією, наданою КП «Макарів ВУЖКГ», за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема, КП «Макарів ВУЖКГ» надаються житлово-комунальні послуги (з централізованого водопостачання і водовідведення, з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) на підставі відповідних договорів, укладених 01.02.2014 з ОСОБА_2 , батьком позивача. За вказаною адресою заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги перед КП «Макарів ВУЖКГ» відсутня. У свою чергу, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати ним вартості спожитих житлово-комунальних послуг за період, протягом якого він відкрито, добросовісно та безперервно володіє вище згаданою квартирою.

Отож, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів випливає, що позивач, до того ж на рівні зі своїм неповнолітнім сином, виключно користується квартирою за АДРЕСА_3 , проте на даний випадок дія норми ст. 344 ЦК України не поширюється.

Крім того, доводи позивача про те, що він більше 10 років безперервно проживає у спірній квартирі, не можуть братися до уваги, оскільки такі дії не свідчать про набуття ним права власності на спірну квартиру та не є підставою для набуття такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, особі, яка претендує на визнання права власності за набувальною давністю, необхідно довести наявність зазначених у ст. 344 ЦК України чотирьох необхідних умов: добросовісність володіння майном, відкритість володіння майном, безперервність володіння майном, володіння майном протягом встановленого законодавством строку.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих сторонами доказів, на підтвердження своїх вимог та заперечень, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено наявність підстав зазначених у ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Трест «Поліськсільбуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст.ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 04.12.2019 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 ;

Макарівська селищна рада, адреса: 08001, смт Макарів Макарівського району Київської області, вул. Димитрія Ростовського, 30;

Товариство з обмеженою відповідальністю Трест «Поліськсільбуд», адреса: 07800, смт Бородянка Київської області, вул. Центральна, 361;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_8 ;

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_9 ;

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_10 .

Суддя А.В. Косенко