Провадження №2/748/1039/19
Єдиний унікальний № 748/2832/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючої - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Красній О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської об`єднаної територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, він позбавлений можливості оформити спадщину на своє ім`я, а тому вимушений звернутись з позовом до суду.

31 жовтня 2019 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

В підготовче засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили: позивач - про підтримання позову, відповідачі - про визнання позову.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачами позов визнається, про що надані письмові заяви, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

З довідки №389 від 24.09.2019, виданої виконкомом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_4 у 1969 році ( а.с.19).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до довідок №389, №390 від 24.09.2019, виданих виконкомом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі погосподарських книг за 1969-2019 роки, житловий будинок АДРЕСА_1 , був зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 з 1969 року, який вона будувала, володіла ним до дня смерті, але свідоцтво на право власності на будинок не отримувала; на підставі земельно-кадастрової книги, земельна ділянка 0,40 га за вказаною адресою була зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 з 1969 року і надавалась їй колгоспом під забудову. Земельна ділянка не приватизована ( а.с.19,20).

Таким чином, ОСОБА_4 , на підставі записів в погосподарській книзі набула право приватної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

З довідки Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації за № 541 від 18.07.2019 вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 22).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10).

На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна, про що свідчить довідка виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 24.09.2019 №388 ( а.с.18).

До спадкового майна померлої ОСОБА_4 належить і житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 прийняв її онук - ОСОБА_1 , позивач по справі, якому 17.09.2019 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В., видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,4135, кадастровий номер :06:000:0199, для ведення особистого селянського господарства ( а.с.29).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача ОСОБА_1 перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_4 на спірний будинок.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 , позивачу було відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить повідомлення державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Кравченко Т.В. від 17.09.2019. (а.с. 17).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , можливо визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами.

Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 200, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1234, 1235, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Михайло-Коцюбинська об`єднана територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, , місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 50, смт. Михайло-Коцюбинське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15552.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.П. Меженнікова