У Х В А Л А

27 серпня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Муляр О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання постанови неправомірною, скасування постанови державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з скаргою на дії державного виконавця, заінтересована особа Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання постанови неправомірною, скасування постанови державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області звернувся Федорчук А.Б.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу повністю підтримав, просить суд її задоволити з підстав, викладених у скарзі та поновити процесуальний строк на звернення до суду; визнати постанову від 15 березня 2019 року ВП №5863491 винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Луговою Л.С. про накладення арешту на все майно боржника неправомірною; зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Лугову Л.С. в межах ВП №5863491 усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови від 15 березня 2019 року ВП №5863491 винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області якою було постановлено накласти арешт на все майно боржника, натомість виконати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2019 року по справі №569/3418/19 про накладення арешту в межах суми позову 4123095,47 грн. в порядку ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом накладення арешту на окремі речі ОСОБА_1 на земельну ділянку та домоволодіння, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» просить суд відмовити скаржнику у задоволенні скарги з підстав, викладених у письмових поясненнях.

В судовому засіданні представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області вимоги заявника не визнав , вважає, що постанова від 15 березня 2019 року ВП №5863491 винесена державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області Луговою Л.С. про накладення арешту на все майно боржника правомірна, оскільки прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року по справі №569/3418/19 було задоволено частково заяву Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про забезпечення позову. Було ухвалено накласти арешт на належне на праві власності нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 та ТзОВ «Приват Євробуд» (Рівненська область Здолбунівський район с.Мала Мощаниця, вул.Незалежності, 9А) в межах суми позову 4123095,47 грн.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року по справі №569/3418/19 в апеляційному порядку не оскаржувалась, отже набрала законної сили.

15 березня 2019 року на виконання ухвали суду від 13 березня 2019 року по справі №569/3418/19 державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Луговою Л.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58635491 та постанову про арешт майна боржника ВП №58635491.

20 червня 2019 року представником скаржника було подано скаргу на дії державного виконавця до Рівненського міського суду.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.а ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

У скарзі боржник посилається на те, що отримав листа з постановою державного виконавця поштою 22 травня 2019 року. Тобто, останнім днем подачі скарги на постанову державного виконавця про арешт майна боржника від 15 березня 2019 року було 05 червня 2019 року.

Вказане свідчить про пропуск боржником строку оскарження вищезазначеної постанови про арешт майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що обрання боржником невірного способу захисту свого права не є поважною причиною пропуску строку з огляду на те, що особа є вільною у виборі засобів захисту свого права і не піддається жодним засобам тиску щодо вибору шляху захисту свого права з боку суду чи інших осіб.

У своїй скарзі представник скаржника вказує на те, що «Як стало відомо, на виконання ухвали суду постановою про арешт майна боржника від 15 березня 2019 року ВП №5863491 державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було постановлено накласти арешт на все майно боржника, як і внесено відомості до відповідних реєстрів. Вказана постанова не відповідає приписам чинного законодавства та має бути скасована…».

Насправді ж це не є повним текстом постанови ВП №58635491 про арешт майна боржника відкриття виконавчого провадження від 15 березня 2019 року ухваленої державним виконавцем Луговою Л.С., а лише частково взяті слова з контексту.

У резолютивній частині постанови про арешт майна боржника ВП №58635491 від 15 березня 2019 року зазначено наступне: накласти арешт на майно, що належить боржнику: все майно боржника, що належить боржнику: ОСОБА_1 , дата народження 14.09.1974, адреса: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4123095,47 грн.

Тобто, твердження боржника про те, що оскаржуваною постановою фактично накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , тобто обмеження права на майно останнього виходять за межі визначені ухвалою від 28 березня 2019 року по справі №569/3418/19, яка визначає межі накладення арешту в межах суми позову 4132095,47 грн. є неправдивими, а дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області та постанова про арешт майна боржника від 15 березня 2019 року є правомірною, що узгоджується з текстом в ухвалі по справі №569/3418/19 від 13 червня 2019 року.

Представник скаржника зазначає, «що вказані обставини установлені в ухвалі суду по цій справі від 13 червня 2019 року (отримана 19.06.2019), а саме обставини наявності, між іншим, нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 7753300 грн. Вказані обставини підтверджується звітом про експертну оцінку земельної ділянки від 24 травня 2019 року та звітом про незалежну оцінку вартості нерухомого майна від 24 травня 2019 року, які додавалися до клопотання та відображені в ухвалі від 13 червня 2019 року (отриману 19 червня 2019 року).

Однак, суд у своїй ухвалі по справі №569/3418/19 від 13 червня 2019 року жодних обставин не встановлював. Також не було подано боржником жодних доказів на підтвердження оцінки майна. Окрім того, заявник ОСОБА_1 замовчує той факт, що вищезгадана земельна ділянка знаходиться в іпотеці згідно договору іпотеки, укладеного 15 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 №137 посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №172245693 від 02 липня 2019 року.

Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Тобто, у разі необхідності продажу вказаної земельної ділянки всі отримані кошти будуть в першу чергу направлятися на задоволення вимог іпотекодержателя ( ОСОБА_2 ), а не Асоціації «Рівнеагробуд» як стягувача.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що фактично шляхом подання відповідної скарги на дії державного виконавця боржник прагне змінити заходи забезпечення позову у справі №569/3418/19 у спосіб не передбачений ЦПК України, оскільки ухвалою Рівненського міського суду від 13 березня 2019 року у справі №569/3418/19 було накладено арешт на належне на праві власності нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 в межах суми позову, без зазначення конкретно визначеного майна. Більше того, ухвалою Рівненського міського суду від 13 червня 2019 року у справі №569/3418/19 клопотання представника ОСОБА_1 адвокату Рибченко А.О. про заміну заходу забезпечення позову залишено без задоволення.

Відтак, відмова боржнику у задоволенні клопотання про зміну заходів забезпечення позову не надає останньому права вимагати зміни такого забезпечення у державного виконавця.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1 було пропущено строк оскарження постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 15 березня 2019 року, та враховуючи безпідставність та необґрунтованість скарги боржника, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення такої скарги.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представником скаржника не доведено належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,260,353,354,447,450,451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання постанови неправомірною, скасування постанови державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов