Справа № 326/1531/19
Провадження № 2/326/448/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь: 1) матеріальну шкоду в розмірі 8027,89 грн.; 2) моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.; 3) судові витрати у вигляді оплати правової допомоги в розмірі 6 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 27.06.2018 він визнаний потерпілим від злочинних дій ОСОБА_2 , які мали місце 26.06.2018. В результаті яких йому, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 225 від 20.07.2018 були спричинені наступні тілесні ушкодження: «перелом нижньої щелепи праворуч в області кута. Забійна інфікована рана слизової оболонки нижньої губи, садна та забої м`яких тканин обличчя». Вищевказані ушкодження у нього виникли від ударно-травматичної дії тупим предметом, можливо з обмеженою травмуючою поверхнею в ділянку обличчя, можливо в строк та за обставин, вказаних в ухвалі та підекспертним, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком більше 21 дня (для зрощення кісткової тканини необхідний термін, що перевищує три тижні), згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 року. Вироком Приморського районного суду Запорізької області від 17.10.2018 ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання у вигляді обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік. Неправомірними суспільно-небезпечними діями ОСОБА_2 йому завдано майнових витрат, які полягають у придбанні ліків для відновлення свого здоров`я у попередній стан. Та немайнових витрат спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті. В момент отримання тілесних ушкоджень він переніс фізичний біль, пережив емоційний стрес. Йому було проведено операцію в КУ «МКЛ та ШМД м. Запоріжжя». Відповідач не сплатив жодних коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої його неправомірними, суспільно-небезпечними діями його здоров`ю, не надавав йому допомоги як на місці скоєння кримінального правопорушення так і в подальшому, не цікавився його станом здоров`я, навіть не просив пробачення за скоєне. У зв`язку із такою поведінкою ОСОБА_2 він був вимушений звернутися за юридичною допомогою до фахівця, в зв`язку із чим ним були укладені відповідні договори із адвокатом.

Відповідач ОСОБА_2 в порядку ст. 178 ЦПК України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги визнає частково. Розмір матеріальної шкоди, яка підтверджується належними доказами визнає, розмір моральної шкоди визнає в частині, яка відповідає його протиправним діям, а також яка відповідає принципу розумності та справедливості. Визнає суму матеріальної шкоди, яка складається з сум, витрачених на медикаменти та заявлених у позові у сумі 7 530,33 грн., та один білет до м. Бердянську, датований 09.07.2018 (день виписки з лікарні у м. Запоріжжі) на суму 167,42 грн., а разом у сумі 7 697,75 грн. Сума 146,36 грн. витрачена на інший білет, датований 03.07.2019 не повинна підлягати стягненню, оскільки позивач повинен був безперервно перебувати на стаціонарному лікуванні у м. Запоріжжі. Вважає сума моральної шкоди завищена. До матеріалів позову не додано документу, що підтверджує сплату позивачем витрат на правничу допомогу. Просить покласти на нього обов`язок відшкодувати: матеріальну шкоду у сумі 7 697,75 грн.; моральну шкоду у сумі, яка є спів мірною з спричиненою шкодою, але менше аніж 20 000 грн.; відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього витрат на правову допомогу за недоведеністю (а.с.27).

20.11.2019 позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про збільшення позовних вимоги, в якій просить стягнути з відповідача на його користь: матеріальну шкоду в сумі 8 967,89 грн.; моральну шкоду - 20 000 грн.; судові витрати у вигляді оплати правової допомоги в сумі - 10 289 грн. (а.с.32-33).

В судове засідання сторони не з`явилися: позивач надіслав заяву про зменшення розміру позовних вимог, та стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 8 967,89 грн., моральної шкоди - 1 000 грн., судових витрат - 10 289 грн., просить розглянути справу за його відсутності (а.с.45-46); представник відповідача ОСОБА_3 просить розглянути справу за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги згідно заяви позивача від 18.12.2019 (а.с.47).

За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Вироком Приморського районного суду Запорізької області від 17.10.2018 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто у спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підстава ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік (а.с.4-5).

Згідно виписки КУ «МКЛ та ШМД м. Запоріжжя» № 9837 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Новоолексіївка знаходився у відділенні хірургічної стоматології та щелепно-лицевої хірургії на стаціонарному лікуванні з 28.06.2018 по 09.07.2018 з діагнозом: перелом нижньої щелепи праворуч в області кута. Забійна інфікована рана слизової оболонки нижньої губи. 28.06.2018 йому проведено операцію - відстрочена хірургічна обробка рани. 03.07.2018 проведено операцію - металоостеосинтез нижньої щелепи. В подальшому він був виписаний на амбулаторне лікування до хірурга-стоматолога за місцем проживання, що підтверджується довідкою лікаря (а.с.6,7).

Лікарем хірургом-стоматологом Бердянської міської стоматологічної клініки 27.06.2018 призначено ОСОБА_1 лікування після важкого хірургічного втручання (а.с.8). Чеками аптечних кіосків та білетами автостанції підтверджено понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на придбання медикаментів на суму 8 654,11 грн., витрат на переїзд до м. Запоріжжя, та повернення до місця проживання на суму 313,78 грн. (а.с.9-12, 34).

Згідно детального опису робіт, наданого адвокатом Єременко Р .С ., ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу на суму 10 289,60 грн. (а.с.17,18).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1195 ЦПК України, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Верховний Суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. 3 Постанови зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи у зв`язку з протиправними діями відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, між протиправними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того наявна вина відповідача, а тому завдана матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача на загальну суму 8 967,89 грн. Крім того, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка полягає перенесенні фізичного болю, у душевних стражданнях, емоційному стресі, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Розмір моральної шкоди - 1000 грн. підлягає також стягненню. Витрати понесені позивачем у вигляді оплати правової допомоги в сумі - 10 289,60 грн., на підставі ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768,40 за вимоги майнового характеру, та 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру на підставі ст. 141 ЦПК України,

На підставі ст.ст. 23, 1167, 1195 ЦК України, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_1 , ІПН - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в сумі 8 967 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн. 89 коп., моральну шкоду в сумі 1 000 (одна тисяча) грн.; судові витрати у вигляді оплати правової допомоги в сумі 10 289 (десять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

18.12.19