Справа № 159/699/19
Провадження № 2-з/159/5/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

08 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Восковської О.А.

за участю секретаря судового засідання Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову. У поданій заяві просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на весь житловий будинок загальною площею 46,3 кв.м. житловою площею 37,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Церковна, 13 та заборонити відчуження цього житлового будинку у будь-який спосіб до закінчення розгляду справи по суті, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1 ст.151 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема, може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер.

Разом із тим, як убачається із матеріалів заяви, зокрема, із відомостей із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласниками житлового будинку на який заявник просить накласти арешт є ОСОБА_2, якому належить 39/100 частини будинку та ОСОБА_3, якій належить 61/100 частини житлового будинку, а відтак, суд вважає за необхідне накласти арешт лише на 61/100 частину будинку належну ОСОБА_3Р, оскільки лише вона є відповідачем у цивільній справі про стягнення боргу за договором позики.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на 61/100 частину житлового будинку №13 по вул.Церковна в м.Ковелі Волинської області, що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 (і.н., НОМЕР_1 виданий 23.03.1999 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) та заборонити відчуження зазначеного житлового будинку в будь-який спосіб.

Копію ухвали для виконання направити Ковельському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ГоловуючаОСОБА_4