ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2049/18Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/817/1050/19 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

за участю представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у режимі відеоконференції цивільну справу № 601/2049/18 за апеляційною скаргою Почаївської міської ради на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Білосевич Г.С., повний текст якого складено 27 серпня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Почаївської міської ради, Почаївського міського голови, відділу освіти Почаївської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, розпоряджень міського голови, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 (далі позивачка, ОСОБА_4 ) звернулася в суд із позовом до Почаївської міської ради (далі апелянт), Почаївського міського голови, відділу освіти Почаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської ради, розпоряджень міського голови, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що з 17 серпня 2011 року її призначено на посаду директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. За весь час роботи дисциплінарних стягнень вона не мала. В травні 2018 року у зв`язку зі зверненнями батьків, учнів Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, проведено перевірку та 17 травня 2018 року за її результатами, без участі директора складено акт. На підставі даного акту Почаївською міською радою прийнято наказ № 65 від 22 травня 2018 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. З 22 червня 2018 року вона неодноразово зверталася до Почаївського міського голови із заявою про надання їй щорічної відпустки у зв`язку з необхідністю планового санаторно-курортного лікування, однак, дані заяви залишені без вирішення, причини не повідомлені. 27 червня 2018 року міський голова підписав розпорядження за №43 від про її звільнення із займаної посади та про здійснення з нею повного розрахунку. З 29 червня 2018 року по 13 вересня 2018 року вона проходила стаціонарне лікування в медичних закладах у м.Тернополі. 14 вересня 2018 року її ознайомлено із вказаним розпорядженням. Того ж дня, розпорядженням Почаївської міської ради №82 внесено зміни до розпорядження №43 від 27 червня 2018 року та зазначено, що в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в період з 29 червня 2018 року по 13 вересня 2018 року вважати днем звільнення позивачки з посади директора - 14 вересня 2018 року, підстава: розпорядження №43 від 27 червня 2018 року.

Вказує, що рішення 30-ї сесії Почаївської міської ради №1290 від 04 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Почаївської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів прийнято за результатами розгляду листа відділу освіти, пропозицій депутатських комісій та звернення батьків, що не відповідає закону. У відповідача не було підстав для розірвання трудового договору, оскільки нею не допускалися систематичні порушення трудових обов`язків. Як зазначає міська рада - підставою для накладення оскаржуваного дисциплінарного стягнення є ті ж порушення, що і для догани. Почаївська міська рада притягнула її до дисциплінарної відповідальності без проведення службової перевірки та без відібрання пояснень, без згоди профспілкового комітету, членом та головою якого вона є, а виключно на підставі суб`єктивних бачень та інтересів окремих осіб, що суперечить вимогам трудового законодавства. Почаївська міська рада не обґрунтувала своє рішення щодо тяжкості накладеного на неї стягнення у вигляді звільнення з посади.

Звертає увагу, що її незаконне звільнення, позбавлення права на відпочинок, засобів до існування, можливості проходження лікування призвело до моральних страждань і, як наслідок, до невиліковного захворювання - цукрового діабету.

Враховуючи наведене, просила визнати незаконним та скасувати рішення Почаївської міської ради № 1290 від 04 червня 2018 року «Про звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів», розпорядження Почаївського міського голови Бойка В.С. № 43 від 27 червня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» з 02 липня 2018 року, № 82 від 14 вересня 2018 року «Про внесення змін у розпорядження міського голови № 43 від 27 червня 2018 року», поновити її на посаді директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 14 вересня 2018 року, стягнути заробіток за час вимушеного прогулу та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 50000 грн., а також понесені судові витрат по справі.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Почаївської міської ради № 1290 від 04 червня 2018 року «Про звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів».

Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови Почаївської міської ради Бойка Василя Сергійовича № 43 від 27 червня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» з 02 липня 2018 року.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови Почаївської міської ради Бойка Василя Сергійовича № 82 від 14 вересня 2018 року «Про внесення змін у розпорядження міського голови № 43 від 27 червня 2018 року».

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 14 вересня 2018 року.

Стягнуто з Почаївської міської ради Кременецького району на користь ОСОБА_4 заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 175901 грн. 41 коп. (нараховано з врахування утримання прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів).

Стягнуто солідарно з Почаївської міської ради Кременецького району, міського голови Почаївської міської ради Бойка Василя Сергійовича та відділу освіти Почаївської міської ради на користь ОСОБА_4 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Почаївська міська рада подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дисциплінарне стягнення, яке було накладене на позивачку, стосувалось незадовільної роботи директора школи впродовж певного періоду часу. Такий період закінчився 17 травня 2018 року, коли комісія, яка створена для розгляду звернення батьків учнів, в акті перевірки діяльності директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів встановила ряд порушень, які допустила ОСОБА_4 . За наслідками розгляду звіту комісії було прийняте рішення про оголошення ОСОБА_4 догани. Висновки комісії вказували на незадовільну роботу директора школи.

Вказують, що судом першої інстанції було залишено поза увагою неодноразове невиконання ОСОБА_4 без поважних причин своїх трудових обов`язків. Так, після накладення дисциплінарного стягнення позивачка не усунула тих порушень, які були зафіксовані раніше.

Крім того, стягуючи суму в 5000 грн., суд не зазначив, в чому ж саме полягає моральна шкода, завдана позивачці.

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_4 - адвокат Мележик Л.Г. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відзив мотивований тим, що рішення Почаївської міської ради про звільнення ОСОБА_4 з посади директора Почаївської ЗОШ І-III ступенів прийнято за результатами розгляду листа відділу освіти, пропозицій депутатських комісій та звернення батьків, що суперечить закону. Крім того, в рішенні не вказано суть цих звернень та пропозицій, чим вони обґрунтовуються, осіб, чиї права порушені, вид та розмір шкоди, завданої діями (бездіяльністю) ОСОБА_4 , тощо, а також не міститься посилання на норми права та Статуту, які порушила позивач. Батьки при наданні пояснень в суді не змогли навести жодного порушення та посилання на норми закону, а лише говорили про те, що директора потрібно було звільнити. Вказує, що у Почаївській міській раді станом на 04 червня 2018 року не було законних підстав для звільнення ОСОБА_4 з роботи, тому оскаржуване рішення Почаївської міської ради є безпідставним та підлягає скасуванню, як незаконне.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Гуцалюк А.Р. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник позивачки адвокат Мележик Л.Г. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що представниками відповідачів не надано доказів систематичного невиконання та порушення трудових обов`язків позивачем, звільнення проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та ґрунтується на вимогах Закону.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні обставини.

17 серпня 2011 року ОСОБА_4 , вчителя математики Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, призначено на посаду директора даної школи, що стверджується копією наказу № 273/к від 16 серпня 2011 року (а.с.11).

З рішення сесії Почаївської міської ради від 04 червня 2018 року № 1290 «Про звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів» та рішення сесії Почаївської міської ради від 27 червня 2018 року № 1387 «Про внесення змін в рішення сесії № 1290 від 04 червня 2018 року» вбачається, наступне: «звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів щодо відсторонення від займаної посади директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 взяти до відома; роботу директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів визнати незадовільною; звільнити ОСОБА_4 із займаної посади; доручити Почаївському міському голові розірвати з директором Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради Тернопільської області трудові відносини за п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України» (т.1 а.с. 94, 152).

На адресу ОСОБА_5 надходили заяви від батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів щодо вжиття заходів для звільнення директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 у зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків та недовірою до неї батьків учнів (т.2 а.с.106-124).

Згідно розпорядження Почаївського міського голови №43 від 27 червня 2018 року, ОСОБА_4 звільнено з посади директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за систематичне невиконання та порушення без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України з 02 липня 2018 року. Бухгалтерії Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів провести з ОСОБА_4 повний розрахунок. Відділу освіти Почаївської міської ради ознайомити ОСОБА_4 з даним розпорядженням під підпис. Підстава: рішення сесії Почаївської міської ради № 1290 від 04 червня 2018 року «Про звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів (із змінами внесеними рішенням сесії міської ради № 1387 від 27 червня 2018 року). (т.1 а.с.91).

Із розпорядження міського голови Почаївської міської ради № 82 від 14 вересня 2018 року «Про внесення змін у розпорядження міського голови № 43 від 27 червня 2018 року, слідує, що у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_4 з 29 червня 2018 року по 13 вересня 2018 року та розпорядженням міського голови № 43 від 27 червня 2018 року вважати днем звільнення ОСОБА_4 з посади директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів 14 вересня 2018 року (т.1 а.с.93).

Директору Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 . 27 червня 2018 року було направлено розпорядження міського голови за № 43 від 27 червня 2018 року, що стверджується розпорядженням Почаївського міського голови від 27 червня 2018 року (т.1 а.с.77).

Згідно акту перевірки інформації від 09 липня 2018 року та доповідної записки № 100 від 03 липня 2018 року, ознайомити під підпис ОСОБА_4 із розпорядженням Почаївського міського голови №43 від 27 червня 2018 року, працівники відділу освіти не змогли, оскільки зі слів ОСОБА_4 вона перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні м.Тернополя . 09 липня 2018 року при перевірці лікувальних закладів м.Тернополя з метою встановлення місця перебування ОСОБА_4 , було встановлено, що в період з 27 червня 2018 року по 09 липня 2018 року ОСОБА_4 за допомогою не зверталась (т.1 а.с.79).

Згідно розпорядження Почаївського міського голови № 41 від 11 травня 2018 року створено комісію для розгляду звернення батьків учнів Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів (т.2 а.с.137).

Згідно акту перевірки діяльності директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 17 травня 2018 року та рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради № 71 від 17 травня 2018 року, затверджено акт перевірки діяльності Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 17 травня 2018 року та рекомендовано відділу освіти Почаївської міської ради оголосити директору Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 . догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків (неналежну організацію директором Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 господарської діяльності Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів, незабезпечення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу освіти, не забезпечення здорового способу життя здобувачів освіти) (т.1 а.с.105-107).

Із акту № 1 від 22 травня 2018 року вбачається, що 22 травня 2018 року начальник відділу освіти Почаївської міської ради Петровський О.П. вручив директору Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів Кухаревич В.О. повідомлення про надання письмового пояснення щодо фактів неналежної організації господарської діяльності, незабезпечення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу освіти, незабезпечення здорового способу життя здобувачів освіти. ОСОБА_4 з повідомленням ознайомилась, підписала його, але відмовилась надати письмове пояснення 22 травня 2018 року, мотивуючи це тим, що вона повинна порадитись із юристом (т.2 а.с.153).

Згідно акту № 2 від 22 травня 2018 року, 22 травня 2018 року спеціаліст відділу освіти Почаївської міської ради Красевич А.Б. ознайомила директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з наказом начальника відділу освіти Петровського О.Н. № 65 від 22 травня 2018 року про призначення дисциплінарного стягнення у вигляді догани директору Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради Кухаревич В.О. за неналежну організацію господарської діяльності, незабезпечення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу освіти, незабезпечення здорового способу життя здобувачів освіти (т.1 а.с.73).

Із наказу начальника відділу освіти Почаївської міської ради № 65 від 22 травня 2018 року «Про оголошення догани», слідує, що притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану директору Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 за неналежне виконання своїх обов`язків (т.1 а.с.85).

Директором Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_6 .О. 26 червня 2018 року направлено повідомлення начальнику відділу освіти Почаївської міської ради Петровському О.Н. щодо усунення недоліків, зазначених в «Акті перевірки діяльності директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів», що стверджується повідомленням № 138 від 26 червня 2018 року (т.2 а.с.156-160).

Рішенням другої сесії Почаївської міської ради № 17 від 01 січня 2016 року визнано Почаївську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів окремою юридичною особою з правом підпису.

Згідно атестаційного листа від 03 квітня 2018 року, директор Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 відповідає займаній посаді (т.1 а.с.13).

Із заяв ОСОБА_4 від 22 червня 2018 року, 26 червня 2018 року та 14 вересня 2018 року слідує, що остання неодноразово зверталась до Почаївського міського голови Бойка В.С . із проханням надати їй щорічну основну відпустку.

Виконуючим обов`язки міського голови Почаївської міської ради на заяву ОСОБА_4 від 14 вересня 2018 року, проінформовано останню про неможливість надання їй щорічної основної відпустки за 2017-2018 навчальний рік, у зв`язку із її звільненням 14 вересня 2018 року (розпорядження міського голови № 82 від 14 вересня 2018 року), що стверджується повідомленням № 1125 від 17 вересня 2018 року.

Із змін до статуту Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради, затверджених рішенням сесії Почаївської міської ради від 23 лютого 2018 року слідує, що джерелами формування кошторису навчального закладу є: кошти місцевого бюджету об`єднаної територіальної громади Почаївської міської ради у розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти для забезпечення навчального процесу в обсязі, визначеному Державним стандартом середньої освіти; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, навчально-дослідних ділянок, підсобних господарств; благодійні внески юридичних і фізичних осіб; інші джерела, не заборонені законодавством (п.6.2). Отримані доходи (прибутки) або їх частина не підлягають розподілу серед засновників (учасників) членів організації, працівників (крім оплати праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних осіб ( п.6.7). У випадку реорганізації права та зобов`язання навчального закладу переходять до правонаступників відповідно до чинного законодавства або визначених навчальних закладів як передача активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи.

05 лютого 2018 року штатний розпис Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів станом на 01 січня 2018 року затверджено начальником відділу освіти Почаївської міської ради.

Створено опорний заклад - Почаївську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради Тернопільської області, шляхом реорганізації (приєднання) Затишанської загальноосвітньої шкоди І ступеня Почаївської міської ради, Старотаразької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Почаївської міської ради, що стверджується рішенням сесії Почаївської міської ради № 1292 від 04 червня 2018 року.

Згідно повідомлень начальника відділу освіти Почаївської міської ради №133 від 08 червня 2018 року та № 134 від 11 червня 2018 року, директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 повідомлено про створення опорного загальноосвітнього навчального закладу Почаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради, зміну істотних умов праці та оголошення конкурсу на посаду директора опорного закладу (т.1 а.с.100).

З повідомлення Почаївського міського голови Бойка В.С. за № 775 від 09 липня 2018 року слідує, що директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 було повідомлено про її право на прийняття участі у конкурсі на посаду директора опорного закладу Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради.

21 серпня 2018 року Почаївським міським головою Кухаревич В.О. повідомлено, що у зв`язку з тим, що остання не взяла участі у конкурсі на посаду директора опорного закладу Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради, пропонують їй прибути в Почаївську міську раду для узгодження подальших дій до 27 серпня 2018 року (т.1 а.с.101-102).

З розпорядження Почаївського міського голови №69 від 16 серпня 2019 року слідує, що ОСОБА_7 призначено на посаду директора опорного закладу Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради на умовах контракту терміном на 2 роки з 23 серпня 2018 року (т.1 а.с.95).

Згідно листів непрацездатності серії АДР № 141249; серії АДР № 14250; серії АДР № 153741; серії АДР № 211186; серії АДР № 174780 та серії АДР №307317, ОСОБА_4 з 29 червня 2018 року по 13 вересня 2018 року перебувала на лікуванні (т.1 а.с.23-28).

У відповідності до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов:

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності;

- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;

- з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Отже, необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто, вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Аналогічний висновок викладений у постановах КЦС у складі Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 700/63/18; від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц.

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано до позивачки 22 травня 2018 року на підставі акту від 17 травня 2018 року про перевірку діяльності директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради, рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради № 71 від 17 травня 2018 року.

Звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками вчинення яких виносяться наказ про оголошення догани та наказ про звільнення внаслідок систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що представниками відповідачів не надано належних та допустимих доказів систематичного невиконання та порушення трудових обов`язків ОСОБА_4 .

Апеляційний суд звертає увагу, що при звільненні працівника відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України підприємство повинно навести у наказі конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 18 липня 2019 у справі № 456/2368/16.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у розпорядженні міського голови Почаївської міської ради № 43 від 27 червня 2018 року не зазначено систематичне невиконання ОСОБА_4 яких трудових обов`язків передувало її звільненню. Крім того, представником апелянта в судовому засіданні пояснено, що підставою є неусунення порушень, допущених при невиконані обов`язків, які були підставою для накладення дисциплінарного стягнення догани від 22 травня 2018 року (тобто, одне і те ж порушення).

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно довідки № 79 від 03 квітня 2019 року та розрахункових листів, сума виплат за березень 2018 року становить 15765 грн. 03 коп., за квітень 2018 року - 15523 грн. 30 коп.; середньомісячна заробітна плата становить - 15644 грн. 16 коп.; середньоденна заробітна плата -763 грн. 13 коп. (т.2 а.с. 230-231).

Суд першої інстанції вірно встановив час вимушеного прогулу з 14 вересня 2018 року по 20 серпня 2019 року та визначив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 175901 грн. 41 коп.

З огляду на викладене, відсутність в розпорядженні Почаївського міського голови № 43 від 27 червня 2018 року відомостей про зміст і час вчиненого позивачем невиконання або неналежного виконання трудових обов`язків, а також про ознаки систематичності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність підстав для звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, а отже, і наявність підстав для задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на посаді директора Почаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з 14 вересня 2018 року та стягнення на її користь середнього заробiтку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 , після накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 22 травня 2018 року, не усунула тих порушень, які були зафіксовані раніше, оскільки вказане не підтверджено належними доказами.

Крім того, директором Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 . 26 червня 2018 року направлено повідомлення начальнику відділу освіти Почаївської міської ради Петровському О.Н. щодо усунення недоліків у «Акті перевірки діяльності директора Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів», що стверджується повідомленням № 138 від 26 червня 2018 року.

Щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст.237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Тома проти Люксембургу» (2001), «Надбала проти Польщі» (2000) визнається, що при визнанні звільнення позивача незаконним, суд вважає доведеним, що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Не заслуговують до уваги твердження апелянта про те, що при обрахунку розміру завданої моральної шкоди суд посилався на висновок грошового еквіваленту моральної шкоди заподіяної від 15 квітня 2019 року, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції виходив тривалості та істотність вимушених змін у житті позивача, посаду, яку вона обіймала, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів звертає увагу, що в зв`язку із порушенням гарантованого Конституцією права на працю позивачкою перенесено моральні страждання.

Суд першої інстанції вірно визначив, що внаслідок незаконного звільнення позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає у переживаннях психологічного характеру, пов`язаними із вимушеними змінами в її житті, втратою джерела доходів, що вплинуло на добробут її сім"ї, приниженням репутації в очах підлеглих працівників та що призвело до порушення звичайного ритму життя позивача.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає справедливим визначену суму компенсації в розмірі 5000 грн.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Задовільняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Почаївської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 28 грудня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи