КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019року Київський апеляційний суд ускладі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернуласьдо суду з позовом в якому просиластягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2/3 частини від заробітку (доходу) відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що сторони з 27.10.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

На початку серпня 2017 рокуміж сторонамишлюбні відносини припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають разом з позивачем, яка здійснює їх утримання, а відповідач у добровільному порядку не здійснює виплату аліментів на належному рівні.Зважаючи на те, що діти постійно потребують належного матеріального утримання та з метою захисту гарантованих законом прав дітей, звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1-3).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів (доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.08.2018 і до досягнення дітьми повноліття.Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с. 55-56).

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема зазначає, що право його дітей на належне утримання не порушувалось, оскільки відповідач добровільно та своєчасно сплачує аліменти на утримання малолітніх дітей з вересня 2017 року, а тому є безпідставним висновок про присудження аліментів за рішенням суду (а.с. 64-75).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.12.2018 відкрито провадження у справі та надано строк для подання відзиву (а.с. 79-80).

17.01.2019 представником позивача направлено поштою відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.01.2019 призначено справу до розгляду (а.с. 82-83).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала за її безпідставністю і необґрунтованістю та просила рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону і спрямоване на захист інтересів дітей.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, у заяві на адресу суду просила розглядати справу за відсутності представника. Судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що батьки, у відповідності з вимогами закону, зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак з урахуванням матеріального становища відповідача та можливістю утримання ним малолітніх дітей, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на дітей урозмірі 1/3 частини від усіх видів (доходів) заробітку щомісячно.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що 27.10.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно характеристики від 20.07.2017 №77 виданої Дніпровською РДА у м. Києві ДНЗ № 473, діти відвідують вказаний навчальний заклад, сім'я матеріально забезпечена діти мають все необхідне для життя і відвідування садочка, завжди чисті і охайні (а.с. 7).

Також згідно довідки №2007/17-1 від 20.07.2017 діти відвідують дитячий клуб «Зернятко» з 11.09.2014 по теперішній час (а.с. 9).

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 поданої ним до бухгалтерії ДУ «Інститут серця МОЗ України» він просив перераховувати кошти на ім'я дружини ОСОБА_5 починаючи з 14.08.2017 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 33% із його заробітної плати (а.с. 33).

Крім того, матеріали справи містять звіт про здійснення відрахувань щодо ОСОБА_4 за період з 01.09.2017 по 30.09.2018.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей.

Разом з цим, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд правомірно врахував те, що малолітні діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків. Позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів (доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК України. Так, з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що доказів поганого стану здоров'я відповідачем не надано, він є працездатною особою, а тому не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власних дітей у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення дітям можливості нормального розвитку.

Посилання скаржника на те, що він добровільно сплачує кошти на утримання дітей не заслуговують на увагу, оскільки добровільна участь в матеріальному утриманні дітей не позбавляє останніх права на отримання аліментів, оскільки такі стягуються на майбутній період часу до досягнення дітьми повноліття. При цьому, розмір раніше сплачених коштів може бути врахований державним виконавцем при виконанні судового рішення про стягнення аліментів.

Рішення суду про стягнення аліментів є гарантією не порушення прав дітей щодо їх утримання і таке право не може залежати від добровільної сплати аліментів, оскільки така добровільна воля може змінитися, і в такому разі порушуватимуться права дітей, що є неприпустимим.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Таким чином, встановивши вищевказані фактичні обставини справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши означені вище норми права, які регулюють виниклі правовідносини сторін, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача утримувати дітей визначеному судом першої інстанції розмірі.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на захист інтересів дітей.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

У зв'язку з тим, що суд апеляційної скарги дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

РішенняСвятошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва