Справа № 307/3492/18
Провадження № 2/307/362/19
У Х В А Л А

07 лютого 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільним сумісним та його поділ,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільним сумісним та його поділ.

Представник позивача ОСОБА_6 в судові засідання на 14 годину 30 хвилин 24 січня 2019 року і на 11 годину 30 хвилин 07 лютого 2019 року не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 96, 109, 110), подав заяви про відкладення розгляд справи, однак не подав заяви про розгляд справи у його відсутності.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про залишення даної справи без розгляду, оскільки представник позивача вдруге підряд не з'явився в судове засідання і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Умовами для залишення позову без розгляду за правилами ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є: 1) належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи; 2) повторність неявки; 3) відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, чинним цивільним-процесуальним кодексом не передбачено відкладення розгляду справи за повторної неявки в судове засідання позивача. Тобто, при повторній неявці позивача суд або залишає позов без розгляду, або, лише у випадку подання заяви позивачем про розгляд справи у його відсутності, продовжує розгляд справи. Будь-яких інших підстав для відкладення розгляду справи при повторній неявці позивача ЦПК не передбачено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" (рішення від 28 жовтня 1998 року), "Круз проти Польщі" (рішення від 19 червня 2001 року). У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що представник позивача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик в суд, двічі підряд не з'явилася в судове засідання (на 14 годину 30 хвилин 24 січня 2019 року і на 11 годину 30 хвилин 07 лютого 2019 року), заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільним сумісним та його поділ слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.200, ч.5 ст.223, ч.2 ст.247, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільним сумісним та його поділ залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення, проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.В. Ніточко