РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив :

Позивач звернулася до суду з указаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить Ѕ частина будинку №10, який розташований по вулиці Сонячній у с. Рибинське Волноваського району Донецької області, інша Ѕ частина будинку належала її померлому першому чоловікові ОСОБА_3 У зазначеному будинку зареєстрований відповідач її колишній чоловік ОСОБА_2, з яким вона з 19.07.1997 по 10.11.2017 перебувала в зареєстрованому шлюбі. Відповідач з 2016 року в будинку не мешкає, особистих речей не має, фактично проживає за іншою адресою. Через реєстрацію відповідача вона не має можливості оформити субсидію, у звязку з чим просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає.

Суд, беручи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, на підставі ст. 206 ЦПК України, яка визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 02.03.1998 року за ОСОБА_4 визнано право власності на Ѕ частину будинку №10, який розташований по вулиці Сонячній у с. Рибинське Волноваського району Донецької області (а.с.6). Власником іншої Ѕ частини будинку вказаний ОСОБА_3, який 30 квітня 2015 року помер, що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть серії І-НО №910576 (а.с.12).

Право власності ОСОБА_4 зареєстроване в КП «Волноваське БТІ» 02.03.1998 року (а.с.6 зворотній бік)

19 липня 1997 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 та змінила своє прізвище на «Бездольна» (а.с.13).

Рішенням Волноваського районного суду від 10 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.14). У мотивувальній частині рішення зазначено, що однією сімєю подружжя проживало до 2016 року

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрований у будинку №10, який розташований по вулиці Сонячній у с. Рибинське Волноваського району Донецької області, однак, в 2016 році добровільно виїхав та фактично в будинку не проживає, своїх речей не має, що підтверджено довідками голови Рибинської сільської ради від 10.09.2018 року №589 та №860 (а.с.15,16).

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку №10, який розташований по вулиці Сонячній у с. Рибинське Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не має, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком №10, який розташований по вулиці Сонячній у с. Рибинське Волноваського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Безрук