Провадження № 2/522/2083/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Фуцур Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія « Теком» до ОСОБА_1,- « про стягнення грошової суми»,-
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 141 104,88 грн.; судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ПрАТ « СК « Теком» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності предметом якого являється транспортний засіб марки Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1.
10.02.2017 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.
З рахунку по оплаті вбачається, що вартість відновлювального ремонту становила 241 104,88 грн., яка була відшкодована страховиком.
Цивільно-правова відповідальність винуватиця ДТП на момент події - ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК « Галицька» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АЕ/8212805 на суму 100 000 грн., франшиза -0 грн.
Таким чином різниця між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування від ПРАТ СК « Галицька» становила 141 104,88 грн.
Позивач, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просить суд стягнути з винуватиця ДТП - ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК « Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».
Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи.
11.12.2018 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи, з метою укладення договору із адвокатом, у звязку із чим судове засідання, призначене на 13.12.2018 року було відкладено на 07.02.2019 року.
07.02.2019 року представник відповідача подав до суду заяву про призначення експертизи.
Відповідно до п. 11 ч. 16-1 Розділу XV перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Як вбачається з заяви, вона підписана представником, але підтверження повноважень представляти інтереси відповідача до суду не надано.
Суд звертає увагу на те, що представництво у судах першої інстанції з 01.01.2019 року представництво здійснюється виключно адвокатами, у звязку із чим заяву було повернуто заявнику.
Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду відповідач не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ПрАТ « СК « Теком» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності предметом якого являється транспортний засіб марки Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1.
10.02.2017 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю застрахованого автомобіля Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.
Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.
З рахунку по оплаті вбачається, що вартість відновлювального ремонту становила 241 104,88 грн., яка була відшкодована страховиком.
Цивільно-правова відповідальність винуватиця ДТП на момент події - ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК « Галицька» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АЕ/8212805 на суму 100 000 грн., франшиза -0 грн.
Таким чином різниця між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування від ПРАТ СК « Галицька» становила 141 104,88 грн.
Позивач, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просить суд стягнути з винуватиця ДТП - ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК « Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).
Таким чином, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму ( ліміт відповідальності страхувальника у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобовязання за участі деліквента ( особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. За змістом статті 27 Закону України « Про страхування» та статті 993 ЦК України такою особою може бути страховик, який забезпечує майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.
Таким чином з винуватиця ДТП - ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК « Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».
Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Судом встановлено, що позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 116, 58 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму .
Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-
Позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія « Теком» до ОСОБА_1,- « про стягнення грошової суми»,- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного тексту рішення: 07.02.2019 року.
Суддя: Абухін Р.Д.