КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/32045/18

номер провадження: 22-ц/824/676/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Рубан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року у складі судді Осаулова А.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про захист прав із зобов'язання укласти договір,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (далі - «ПрАТ» «ДТЕК Київські Електромережі») про захист прав із зобов'язання укласти договір.

Позовна заява мотивована тим, що з листопада 2005 року ОСОБА_2 постійно проживає разом зі своєю сім'єю у квартирі АДРЕСА_1. На момент вселення позивача та її сім'ї житлово-комунальні послуги надавалися ЖЕК № 1001. У жовтні 2017 року будинок по АДРЕСА_1 був переданий у комунальну власність та закріплений на праві оперативного управління за Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Вказувала, що 05 липня 2018 року працівниками РЕМ «Центральний» було відключено будинки АДРЕСА_2 від електроенергії у зв'язку з тим, що у ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» з балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 відсутній договір на електропостачання. 06 липня 2018 року та 12 липня 2018 року позивач зверталася до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» із заявами про приєднання до Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, однак 03 серпня 2018 року відповідач надав відповідь, що він відмовляється укладати з нею такий договір.

Вказувала, що вона є споживачем електроенергії у будинку, який перебуває на балансі Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Хоча договір про користування електроенергією з позивачем не укладався, проте під час використання електроенергії за вказаною адресою між нею та відповідачем склалися договірні відносини, що породжують взаємні права та обов'язки, передбачені Законом України «Про електроенергетику» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що на думку позивача, є фактичним укладенням договору.

Крім того, з позивачем проживає її малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуки: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а відсутність електричної енергії в квартирі негативно впливає на дітей та порушує їх права.

З урахуванням наведеного, позивач просила зобов'язати ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» укласти з нею договір про постачання електричної енергії.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись нанеповне з'ясування обставини, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги на те, що позивач проживає у спірній квартирі на підставі розпорядження начальника ЖЕК №1001, вона неодноразово зверталася до керівництва ЖЕК №1001 щодо оформлення ордеру на вселення до квартири, де їй повідомили, що її проживання у спірній квартирі є законним. Крім того, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач ОСОБА_2 не є споживачем послуг за місцем проживання, оскільки судом не враховано, що на час вселення позивача та членів її сім'ї до спірної квартири житлово-комунальні послуги надавались ЖЕК №1001, які позивач сплачувала на підставі вказаного вище розпорядження начальника ЖЕК №1001. Зазначає, що за час проживання позивача у квартирі АДРЕСА_1 (більше 10 років) у вказаному будинку істотних змін, які б вказували на його аварійний стан, не відбулось, а тому вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що аварійний стан будинку унеможливлює укладення договору про постачання електричної енергії між відповідачем та Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на балансі якого знаходиться даний будинок.

Відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2, оскільки позивач не надала енергопостачальнику пакет необхідних для укладення договору документів. До того ж Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради, як балансоутримувач будинку, в якому проживає позивач не звертався до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» з метою укладення договору електропостачання. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що договір про постачання електричної енергії між енергопостачальником - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та балансоутримувачем спірного будинку - Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не укладений, а тому не можливо укласти договір постачання електричної енергії між позивачем ОСОБА_2 та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі». Також судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться в аварійному стані, а відтак суд дійшов висновку. що ці обставини унеможливлюють укладення договору про постачання електричної енергії між енергопостачальником та балансотримувачем будинку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, щовідповідно до довідки КП ЖЕК «Михайлівська» від 31 липня 2008 року №104 ОСОБА_6 проживає у АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4, без реєстрації.

З листа Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 липня 2018 року вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 належить до об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва та обліковується на балансі Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 неодноразово (06 липня 2018 року та 12 липня 2018 року) зверталася до начальника центру обслуговування клієнтів ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» Печерського району із заявою про укладення договору на постачання електричної енергії. До заяви додала копію паспорта та копію ідентифікаційного коду (а.с.14-15).

Відповідач ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» листом від 03 липня 2018 року повідомило ОСОБА_2 про неможливість укладення договору на постачання електричної енергії у зв'язку з тим, що не укладено між ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та балансоутримувачем будинку - Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 а також ОСОБА_2 не надано повного пакету документів, необхідних для укладення договору (а.с. 12-13).

Судом першої інстанції встановлено, що загальними зборами акціонерів ПАТ «Київенерго» від 13 листопада 2017 року прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «Київенерго» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі».

Згідно з пунктом 2.3 Статуту, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов'язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов'язків, що визначені ч.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго».

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до пункту 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14березня 2018 року №312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Згідноз пунктами2.1.2, 2.1.4 Правил, оператор системи зобов'язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою договору.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до Правил, для укладення такого договору, разом із заявою-приєднанням споживач також надає копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті), копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об'єкта споживача), копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності. У разі, якщо об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в цьому договорі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 при зверненні до відповідача зі заявами про укладення договору від 06липня 2018 року та від 12липня 2018 року, надавала лише копію паспорта та копію реєстраційного номера картки платника податків.

Однак, копії документів, яким визначено право власності чи користування на квартиру АДРЕСА_1, а також письмовузгодувсіх інших співвласників (користувачів) на укладання договору - позивач не надала.

Таким чином судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 надано не повний перелік документів, визначений Правилами, що є підставою для відмови в укладення договору.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що позивач проживає у спірній квартирі на підставі розпорядження начальника ЖЕК №1001, а також, що вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю, є необгрунтованими.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви - приєднання.

Судом першої інстанції встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить до об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва та обліковується на балансі Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), однак договір про постачання електричної енергії між ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не укладено.

Також судом встановлено, що згідно з протоколом № 23 від 19 березня 2018 року постійної комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про технічний стан та умови подальшої експлуатації будинку АДРЕСА_1» вирішено взяти до відома, що згідно технічного звіту на тему «Обстеження основних конструктивних елементів, визначення технічного стану будинків садиби Мурашко по АДРЕСА_1», виконаного Науково-технічним центром експертизи нерухомості у 2015 році, за результатами проведеного обстеження, узагальненої оцінки стану основних будівельних конструкцій і елементів, а також внутрішніх інженерно-технічних комунікацій, загальний технічний стан будинку по АДРЕСА_1, як об'єкт в цілому на сучасному етапі його існування, визнано як непридатний до нормальної експлуатації, аварійністю окремих ділянок. Крім того, взято до відома, що згідно акту від 03 березня 2018 року № 198/04 Будівельної лабораторії комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» щодо обмеження технічного несучих та огороджувальних конструкцій будинку АДРЕСА_1 несучі та огороджувальні конструкції будинку знаходяться в аварійному стані - категорія 4. Експлуатація будинку внаслідок фізичного зношення, природного та техногенного пошкодження будівельних конструкцій, не можлива.

Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження стану будинку АДРЕСА_1 від 31травня 2018 року підтверджено аварійний стан будинку (напівзруйнований) та непридатність проживання в ньому. Будинок знаходиться в процесі руйнації, що несе загрозу життю його мешканців. Також в акті зазначено, що мешканцями даного будинку є ОСОБА_7 та його донька ОСОБА_8, яких запропоновано відселити з даного будинку.Разом з тим, в акті не міститься даних про те, що у вказаному будинку проживає позивач разом із своєю сім'єю.

Отже, установивши, що договір про постачання електричної енергії між енергопостачальником - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та балансоутримувачем будинку - Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не укладений, що унеможливлює укладення договору про постачання електричної енергії між позивачем ОСОБА_2 та ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», а також, приймаючи до уваги, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться в аварійному стані, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» укласти з позивачем договір про постачання електричної енергії.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку, що аварійний стан будинку унеможливлює укладення договору про постачання електричної енергії між відповідачем та Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на балансі якого знаходиться даний будинок, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: