Єд. унік. № 243/1116/19
Провадження № 2-о/243/210/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 29 вересня 2018 року у м. Антрацит Луганської області померла мати заявника, ОСОБА_2, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері заявнику потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. На підставі чого ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 29 вересня 2018 року у м. Антрацит Луганської області.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та провести розгляд справи без її участі (а.с.20).

Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства (а.с.22).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Слов`янським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15 квітня 2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 317 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ЯП № 855055 від 25.07.1957 року, виданого с. Муригіно Муригінської селищної ради Печинковського району Смоленської області, ОСОБА_5 народилась 13.07.1957 року та її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.7).

Як слідує зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-ЕА № 333143 від 06.01.1979 року, виданого бюро ЗАГС Усинського районного виконавчого комітету Комі АРСР, 06.01.1979 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 було присвоєно прізвище «Макеєва» (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 238973 від 04.05.2018 року, виданого Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, 22.01.1977 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище «Морозова» (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 062216 від 17.10.2018 року, виданого Відділом записів актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 померла 29.09.2018 року у м. Антрацит Луганської області (а.с.13).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 296 від 29.09.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 29.09.2018 року у м. Антрацит Луганської області (а.с.15).

Відповідно до довідки про причину смерті № № 296 від 29.09.2018 року, ОСОБА_2 померла 29.09.2018 року, причина смерті хронічна серцева недостатність (а.с.14).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 29.09.2018 року у м. Антрацит Луганської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник звертався до Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із відповідною заявою та останній листом вих. № 911/15.22-26 від 05.02.2019 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.17).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України та оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 29 вересня 2018 року у м. Антрацит Луганської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 29 вересня 2018 року у м. Антрацит Луганської області, причина смерті хронічна серцева недостатність.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - 29 вересня 2018 року, місце смерті Україна, Луганська область, м. Антрацит.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_10