Справа № 471/622/19
У Х В А Л А

28.08.2019 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Кологрива Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Дослідне господарство «Агрономія» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» про стягнення компенсацій за невикористані відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та покладення обов`язку видати зерно

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Братського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до державного підприємства «Дослідне господарство «Агрономія» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» про стягнення компенсацій за невикористані відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та покладення обов`язку видати зерно.

Розпорядженням в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області Скарбницької І.Б. від 21 серпня 2019 року справа передана до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України без оплати судового збору.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір". На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем документ про сплату судового збору до позовної заяви не додано. В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору вона звільнена на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Зазначене твердження позивача є помилковим.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

Згідно позовної заяви позивач прохає стягнути з державного підприємства «Дослідне господарство «Агрономія» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» грошову компенсації за невикористані додаткові відпустки за ненормований робочий день та як одинокій матері у загальному розмірі 28 786 грн. 65 к., середній заробіток за період затримки з розрахунку у сумі 68 223 грн. 30 к., а також покласти обов`язок на відповідача щодо видачі їй зерна масою 7980 кг.

Відповідно до підпункту 2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5, компенсація за невикористану відпустку включається до фонду оплати праці підприємства.

Тобто, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII) позивач звільнена від сплати судового збору лише щодо її позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Отже, з позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 68 223 грн. 30 к., а також з вимоги про покладення обов`язку на відповідача щодо видачі їй зерна масою 7980 кг необхідно сплатити судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пп. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду даного позову в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 768 грн. 40 к.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про покладення обов`язку на відповідача видати зерно масою 7980 кг, тобто заявлено вимогу про витребування майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Вказана вимога підлягає оплаті судовим збором як вимога майнового характеру, виходячи з вартості зерна, однак вартість зерна позивачем не зазначена так як і не зазначена ціна позову всупереч вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Невизначення позивачем ціни позову не дає змогу суду правильно обчислити розмір судового збору, який підлягає оплаті за подання даної позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 та 177 цього Кодексу протягом 5 днів з дня надходження позовної заяви до суду постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Дослідне господарство «Агрономія» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» про стягнення компенсацій за невикористані відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та покладення обов`язку видати зерно залишити без руху.

Визначити позивачу спосіб усунення вказаних недоліків шляхом подання позовної заяви у новому викладенні з зазначенням ціни позову та оплати позовної заяви судовим збором за дві вимоги майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків з дня отримання даної копії ухвали суду. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Суддя Т.М.Кологрива