Справа № 467/1359/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,в якому позивач вказувала, що 15 серпня 2005 року виконавчим комітетом Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. В шлюбі перебуває вперше. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є відповідач. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей немає. На примирення не згодна. В зв`язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, судом встановлено, 15 серпня 2005 року виконавчим комітетом Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є відповідач. Діти проживають разом з позивачем. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім`ю.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України).

Оскільки відповідач визнав позов, з урахуванням того, що обставини, викладені у позовній заяві не викликають у суду сумнів щодо їх достовірності та добровільності визнання позову, а також того, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 серпня 2005 року Воєводською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області актовий запис № 6, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що народилася с. Давидівка Сторошинецького району Чернівецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що народився в с. Беляки Богучанського району Красноярського краю Росії, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , яка змінила прізвище " ОСОБА_1 " під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива