Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 361/4535/17

провадження № 61-11368св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкти оскарження: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщук Дмитро Владиславович, начальник Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Штепа Сергій Олексійович,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщука Дмитра Владиславовича, начальника Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Штепи Сергія Олексійовича у виконавчому провадженні № 45979910, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Журби С .О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою та просив: визнати неправомірною та скасувати постанову від 19 липня 2017 року № 7 про результати перевірки виконавчого провадження № 45979910, винесену директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС МЮУ ) Поліщуком Д. В.; зобов`язати директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. визнати неправомірною та скасувати постанову від 13 травня 2017 року № 17 про результати перевірки виконавчого провадження, винесену виконуючим обов`язки начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Київській області) Вольфом О. Л . ; визнати незаконними дії директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. щодо надання доручення начальнику Управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 03 травня 2017 року № 10306-0-33-17/20.5 та № 11433-0-33-17/20.5 щодо проведення перевірки виконавчого провадження № 45979910 за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») Стрюкової І. О. від 05 квітня 2017 року та від 14 квітня 2017 року; визнати незаконними дії директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В., що полягають у порушенні порядку та строків розгляду скарги; визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) Штепи С. О. про перевірку ЗВП № 45979910 від 09 червня 2017 року; стягнути понесені витрати на правову допомогу в сумі - 12 500,00 грн, сплачені згідно з договором про надання правової допомоги від 01 березня 2016 року № 5/16, укладеного між ним та ТОВ «Юридична компанія «Юніті».

Обґрунтовуючи вимоги скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що на виконанні у Броварському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває зведене виконавче провадження № 45979910, до складу якого входить 6 виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_4 на його користь боргу у розмірі - 1 443 754,93 грн. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 16 травня 2016 року зобов`язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (змінено назву відділу на Броварський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) Шкред І. Ю. звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». З метою виконання вказаної ухвали суду, 21 жовтня 2016 року, проведено публічні торги з реалізації вищевказаної квартири, які у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, не відбулися. Він як стягувач за виконавчим провадженням скористався правом придбати квартиру за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна. 01 грудня 2016 року головним державним виконавцем Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Шкред І. Ю. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, а також складено акт державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. 23 грудня 2016 року до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області надійшла заява від ПАТ «КБ «Надра» про надання згоди на реалізацію земельної ділянки. 09 березня 2017 року проведено публічні торги з реалізації земельної ділянки, у зв`язку із відсутністю допущених учасників торги не відбулися. На адресу іпотекодержателя та інших кредиторів боржника державним виконавцем направлено вимогу щодо придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечувальних вимог в рахунок ціни майна. Після отримання вказаного листа він виявив бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом зарахування своїх забезпечувальних вимог. Іпотекодержатель та інші кредитори боржника такої вимоги не заявили, за цих підстав державним виконавцем 30 березня 2017 року винесено постанову про передачу йому майна. За результатами розгляду скарги ПАТ «КБ «Надра» начальником Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепою С. О. винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 21 квітня 2017 року, якою визнані дії головного державного виконавця Шкред І. Ю. такими, що не суперечать Закону України «Про виконавче провадження». 07 червня 2017 року йому стало відомо про те, що виконуючим обов`язки начальника Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольфом О. Л. 13 травня 2017 року проведено перевірку вказаного виконавчого провадження, за результатами якої винесено постанову № 17 про результати перевірки виконавчого провадження якою: скасовано постанову начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С.О. про проведення перевірки виконавчого провадження від 21 квітня 2017 року; визнано дії старшого державного виконавця Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Шкред І. Ю. такими, що суперечать вимогам статті 18, частини 8 статті 48, статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 49 Закону України «Про іпотеку»; визнано дії державного виконавця Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Демчук Т.П. такими, що суперечать вимогам статей 11, 28, 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення порушення); визнано дії начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С. О. такими, що вчинені з порушенням вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»; начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С.О., якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець привести у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» зведене виконавче провадження № 45979910; начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. про прийняті заходи та результати усунених порушень повідомити Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в строк до 09 червня 2017 року. На його думку, при винесенні зазначеної постанови виконуючий обов`язки начальника Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольф О. Л., надаючи оцінку діям державних виконавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вийшов за межі своїх повноважень, не зазначивши у постанові, в чому саме проявляються порушення норм закону. 08 червня 2017 року він звернувся до Департаменту ДВС МЮУ зі скаргою на постанову про результати перевірки виконавчого провадження, в якій просив визнати неправомірно та скасувати вищевказану постанову № 17 від 13 травня 2017 року. 09 червня 2017 року на виконання вимог постанови № 17 від 13 травня 2017 року, начальником Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області скасовано постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу № 36070342 від 30 березня 2017 року та акт про передачу майна стягувачу. За результатами розгляду скарги директором Департаменту ДВС МЮУ Поліщуком Д. В. винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 19 липня 2017 року № 7 та визнано дії головного державного виконавця Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Шкред І.Ю. такими, що суперечать вимогам статей 18, 48, 51, 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 49 Закону України «Про іпотеку»; визнано дії начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С. О. такими, що вчинені з порушенням вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано, що при винесенні постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 13 травня 2017 року № 17 виконуючим обов`язки начальника Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольфом О. Л. не дотримано вимог пункту 7 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 в частині надання доручення начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. вчинити дії, передбачені вимогами частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»; доручено начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. скасувати постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 01 грудня 2016 року та 30 березня 2017 року й відповідні акти, винесені головним державним виконавцем Шкред І.Ю. у рамках зведеного виконавчого провадження № 45979910; про вжиті заходи та результати усунення порушень повідомити у строк до 26 червня 2017 року. При розгляді його скарги директором Департаменту ДВС МЮУ порушено строки, визначені для розгляду скарги щодо перевірки законності зведеного виконавчого провадження. Крім того, на його думку, висновки директора Департаменту ДВС МЮУ, викладені у оскаржуваній постанові, не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, про те, що оскільки на виконанні у відділі не перебували виконавчі листи про звернення стягнення на належні боржнику квартиру та земельну ділянку, тому дії державного виконавця щодо звернення на них стягнення є неправомірними. При винесенні оскаржуваної постанови не враховано, що зобов`язання про звернення стягнення, визначені безпосередньо ухвалою суду від 16 травня 2016 року. Вважає, що надаючи доручення начальнику Управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 03 травня 2017 року № 10306-0-33-17/20.5 та № 11433-0-33-17/20.5 щодо проведення перевірки виконавчого провадження № 45979910 за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. від 05 квітня 2017 року та від 14 квітня 2017 року, директор Департаменту ДВС МЮУ вийшов за межі своїх повноважень, оскільки рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення не учасниками виконавчого провадження можуть бути оскаржені лише до суду. Оскільки вищевказаними рішеннями та діями посадових осіб державної виконавчої служби порушено його права як стягувача, він змушений звернутися до суду із вказаною скаргою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 19 грудня 2018 року скаргу задовольнив частково. Визнав неправомірною та скасував постанову від 19 липня 2017 року № 7 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 45979910, винесену директором Департаменту ДВС МЮУ Поліщуком Д. В. Визнав неправомірними дії директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. щодо порушення строків розгляду скарги ОСОБА_1 на незаконні дії працівників Департаменту ДВС МЮУ від 26 липня 2017 року. Визнав неправомірною та скасував постанову від 09 червня 2017 року, винесену начальником Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепою С. О. при перевірці зведеного виконавчого провадження № 45979910. В іншій частині вимог скарги відмовив.

Мотивував ухвалу суд першої інстанції тим, що дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває в іпотеці для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекодержателем, є правомірними. Директором Департаменту ДВС МЮУ під час здійснення перевірки виконавчого провадження проігнорована наявність ухвали суду від 16 травня 2016 року про зобов`язання державного виконавця звернути стягнення на нерухоме майно боржника, яке перебуває у іпотеці, а саме вищевказані квартиру та земельну ділянку, що набрала законної сили та є такою, яка підлягає обов`язковому виконанню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 28 травня 2019 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року скасував в частині визнання неправомірною та скасування постанови від 19 липня 2017 року № 7 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 45979910, винесеної директором Департаменту ДВС МЮУ Поліщуком Д. В., а також в частині визнання неправомірною та скасування постанови від 09 червня 2017 року, винесеної начальником Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепою С. О. при перевірці зведеного виконавчого провадження № 45979910. Ухвалив у цій частині нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною та скасування постанови від 19 липня 2017 року № 7 директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. про результати перевірки законності виконавчого провадження № 45979910, а також в частині визнання неправомірною та скасування постанови начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С. О. від 09 червня 2017 року при перевірці зведеного виконавчого провадження № 45979910 відмовив. В іншій частині ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року залишив без змін.

Мотивував судове рішення апеляційний суд тим, що розглядаючи вимоги скарги в частині визнання незаконною постанови начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 09 червня 2017 року про скасування постанов державного виконавця від 30 березня 2017 року про передачу майна стягувачу ( ОСОБА_1 ) в рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувачу, суд фактично розглянув питання порядку реалізації у виконавчому провадженні майна, обтяженого іпотекою та дійшов помилкового висновку про законність відчуження предмету іпотеки без дозволу іпотекодержателя і без задоволення забезпечених вимог. Висновки суду про те, що державний виконавець діяв на виконання ухвали Броварського міськрайонного суду від 16 травня 2016 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказаною ухвалою зобов`язано державного виконавця Шкред І. Ю. звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника ОСОБА_4 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом «Про виконавче провадження». В той же час, порядок реалізація спірного майна, яке перебуває в іпотеці, врегульовано нормами спеціального Закону України «Про іпотеку». 15 грудня 2016 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про ненадання згоди на звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, чим підтвердив своє право на іпотечне майно. З огляду на зазначене, обґрунтованими є висновки директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. про те, що постанови та акти щодо передачі нерухомого майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесені державним виконавцем відділу Шкред І. Ю., є незаконними і підлягають скасуванню. В той же час, обґрунтованими є висновки місцевого суду щодо порушення строків розгляду скарги.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року та залишити в силі ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що стягнення на заставне майно може бути звернено при наявності хоча б однієї підстави, передбаченої частиною першою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою за якої він просив державного виконавця звернути стягнення на заставне майно було те, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. При цьому ПАТ КБ «Надра» не надало виконавцю або суду беззаперечних доказів про те, що розмір заборгованості ОСОБА_4 перед ним перевищує розмір застави, а у державного виконавця були всі підстави для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями за рахунок заставного майна, а саме квартири та земельної ділянки. Помилковим є висновок апеляційного суду про те, що для реалізації заставного майна потрібна була згода заставодержателя, яка в матеріалах справи відсутня, а також про те, що матеріали справи не містять доказів щодо припинення іпотеки, а навпаки підтверджують, що зобов`язання забезпечене іпотекою. Судом апеляційної інстанції не застосовано до спірних правовідносин частину шосту статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що звернення стягнення на заставне майно вирішується судом, а не директором Департаменту ДВС МЮУ. Крім того апеляційним судом не враховано висновки викладені в постанові Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, якою визнано, що дії державного виконавця Шкред І. Ю. щодо реалізації заставного майна здійснені виключно в мажах Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

02 липня 2019 року справа № № 361/4535/17 надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Апеляційним судом встановлено, що на виконанні у Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває зведене виконавче провадження № 45979910 з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу на загальну суму - 1 443 754,93 грн, а саме виконавчого листа від 16 січня 2013 року № 2/1007/2460/2012, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі - 603 219 грн, виконавчого листа від 24 жовтня 2014 року № 361/5845/14-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі - 58 652,05 грн; виконавчого листа від 24 жовтня 2014 року № 361/5845/14-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі - 293,27 грн з кожного; виконавчого листа від 09 березня 2016 року № 2/361/605/15, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі по 3 045 грн з кожного та витрати на оголошення в пресі по 200 грнз кожного; виконавчого листа від 09 березня 2016 року № 2/361/605/15, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами у розмірі - 304 361,25 грн, трьох процентів річних у розмірі - 25 185,61 грн та інфляційних втрат у розмірі - 342 031,54 грн; виконавчого листа від 31 січня 2017 року № 361/3209/16-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , солідарно: 63 639,17 грн - процентів за користування грошовими коштами (позикою) в період з 01 грудня 2015 року по 02 червня 2016 року; 34 156,81 грн - інфляційних втрат від прострочення грошового зобов`язання.

Державними виконавцями винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, згідно із вищезазначеними виконавчими документами, а саме: 22 січня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36070342; 12 листопада 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42410268; 22 листопада 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45410433; 28 березня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50632446; 28 березня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50633703; 10 березня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53543043.

Постановою державного виконавця від 21 жовтня 2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 663 590,90 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 16 травня 2016 року зобов`язано державного виконавця відділу Шкред І. Ю. звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Вищевказане нерухоме майно, а саме земельна ділянка перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра», а квартира - в іпотеці Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», право на яку в подальшому передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

21 жовтня 2016 року проведено публічні торги з реалізації вищевказаної квартири, які у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, не відбулися.

14 листопада 2016 року до відділу державної виконавчої служби надійшло звернення ОСОБА_1 про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог.

Того ж дня державним виконавцем на адресу Державного підприємства «СЕТАМ» направлено повідомлення про те, що стягувач ОСОБА_1 скористався своїм правом та надав згоду на придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

01 грудня 2016 року прийнято постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, акт державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно з якими стягувачу ОСОБА_1 передано квартиру АДРЕСА_3 вих. № 30154/55 ).

06 червня 2016 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0056 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

19 січня 2017 року державним виконавцем направлено заявку до Державного підприємства «СЕТАМ», щодо реалізації арештованого майна боржника, а саме: вищезазначеної земельної ділянки (вих. № 33149).

Згідно з протоколом від 09 березня 2017 року № 241199 по лоту № 198314, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.

09 березня 2017 року державним виконавцем на адресу ПАТ «КБ «Надра» направлено вимогу в якій запропоновано придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, протягом встановленого терміну, вимогу направлено рекомендованою кореспонденцією за вих. № 36161/64/65 та додатково 16 березня 2017 року вручено представнику ПАТ КБ «Надра» за довіреністю Тітаренко М. Д.

14 березня 2017 року ОСОБА_1 подав до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області заяву про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог.

27 березня 2017 року державним виконавцем на адресу Державного підприємства «СЕТАМ» направлено лист-повідомлення про те, що стягувач ОСОБА_1 скористався своїм правом та надав згоду на придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, в копії листа направлено сторонам та ПАТ КБ «Надра».

30 березня 2017 року винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно яких стягувачу ОСОБА_1 передано вищезазначену земельну ділянку. Копію відповідних процесуальних документів направлено представнику боржника та ПАТ КБ «Надра» вих. № 36655/56/57.

21 квітня 2017 року постановою начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С. О. в порядку розгляду скарги представника ПАТ КБ «Надра» визнано дії державного виконавця Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Шкред І. Ю. з примусового виконання виконавчих документів у зведеному виконавчому провадженні №45979910 з виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_4 боргів на користь ОСОБА_1 такими, що не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

13 травня 2017 року начальником Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольфом О. Л. на виконання доручення Департаменту ДВС МЮУ про проведення перевірки зведеного виконавчого провадження № 45979910 за результатами такої перевірки винесено постанову, якою скасовано постанову начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С.О. від 21 квітня 2017 року; визнано дії старшого державного виконавця Шкрет І. Ю. та державного виконавця Демчук Т. П. такими, що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; визнано дії начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С.О. такими, що вчинені з порушенням статті 74 ЗУ Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано привести виконавче провадження № 45979910 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

09 червня 2017 року начальник Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепа С. О. своєю постановою скасував постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 30 березня 2017 року № 36070342 та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 36070342.

19 липня 2017 року постановою директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. за результатами проведеної перевірки за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольфа О. Л. від 13 травня 2017 року визнано дії головного державного виконавця Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Шкред І. Ю. такими, що суперечать вимогам статей 18, 48, 51, 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 49 Закону України «Про іпотеку»; визнано дії начальника Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепи С. О. такими, що вчинені з порушенням вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано, що при винесенні постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 13 травня 2017 року № 17 виконуючий обов`язки начальника Управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольфом О. Л. не дотримано вимог пункту 7 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 в частині надання доручення начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. вчинити дії, передбачені вимогами частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»; доручено начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. скасувати постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 01 грудня 2016 року та 30 березня 2017 року й відповідні акти, винесені головним державним виконавцем Шкред І. Ю. у рамках зведеного виконавчого провадження № 45979910; зобов`язано державного виконавця, на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження № 45979910, провести виконавчі дії по його виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та про вжиті заходи та результати усунення порушень повідомити у строк до 26 червня 2017 року.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Положення частини четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі статтею 447 ЦПК України відповідно до якої, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина сьома статті 51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста, сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відмовляючи в задоволенні скарги апеляційний суд правильно виходив з обґрунтованості висновків директора Департаменту ДВС МЮУ Поліщука Д. В. про те, що постанови та акти щодо передачі нерухомого майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесені державним виконавцем Шкред І. Ю. є незаконними і підлягають скасуванню.

Посилання в касаційній скарзі ОСОБА_1 на неврахування апеляційним судом того, що підставою за якої він просив державного виконавця звернути стягнення на заставне майно було те, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а ПАТ КБ «Надра» не надало виконавцю або суду беззаперечних доказів про те, що розмір заборгованості ОСОБА_4 перед ним перевищує розмір застави спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в яких зазначено розмір заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «Надра».

Аргументи скарги про помилковість висновку апеляційного суду про те, що для реалізації заставного майна потрібна була згода заставодержателя, яка в матеріалах справи відсутня є безпідставними, оскільки Законом України «Про іпотеку» не передбачено вчинення будь-яких дій щодо предмета іпотеки без дозволу іпотекодержателя, так як саме останній має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Тобто державний виконавець обмежений в праві звернення стягнення на належне боржнику майно, яке перебуває в заставі, іпотеці третіх осіб.

Доводи скарги ОСОБА_1 про те, що апеляційним судом не враховано висновки наведені у постанові Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, якою визнано, що дії державного виконавця Шкред І. Ю. щодо реалізації заставного майна здійснені виключно в межах Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку», не заслуговують на увагу, оскільки у справі, що переглядається Верховним Судом та у справі № 361/3438/17 різні фактичні обставини. Зокрема у справі № 361/3438/17 апеляційний суд виходив з того, що скасування постанови та акта про передачу майна стягувачу, як результат за наслідками перевірки, за відсутності належного мотивування в чому саме полягає невідповідність дій державного виконавця при вчиненні вказаних виконавчих дій, є порушенням прав стягувача на виконання судових рішень, які ухвалені на його користь, що є невід`ємною умовою доступу громадянина до правосуддя. У цій же справі апеляційним судом не встановлено порушень директором Департаменту ДВС МЮУ Поліщуком Д. В. при винесені постанови від 19 липня 2017 року № 7 про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою доручено начальнику Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Штепі С. О. скасувати постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 01 грудня 2016 року та 30 березня 2017 року й відповідні акти, винесені головним державним виконавцем Шкред І. Ю. у рамках зведеного виконавчого провадження № 45979910.

Крім того в оцінці спірних правовідносин Верховним Судом враховується також і те, що ОСОБА_1 без згоди на це іпотекодержателів немає права на забезпечене іпотекою майно, а тому відсутні підстави вважати, що він має право на придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, оскільки він не має пріоритету іпотеки. При цьому, апеляційним судом встановлено, що 15 грудня 2016 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про ненадання згоди на звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, чим підтвердило своє право на іпотечне майно (земельну ділянку).

Інші доводи касаційної скарги зводяться до викладення обставин, які не розглядалися у цій справі судами по суті, а тому не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуКиївського апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило