Справа № 709/1665/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до

ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), ОСОБА_4

(далі - відповідач-3) про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка. Відповідно до заповіту ОСОБА_5 позивач та відповідачі, а також мати позивача - ОСОБА_6 , є її спадкоємцями в рівних частинах. Сторони прийняли вказану спадщину, оскільки подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Однак 6 листопада 2004 року один із спадкоємців за заповітом, а саме ОСОБА_6 померла. Її спадщину за законом прийняли позивач та відповідач-1, оскільки вони є її дітьми. При цьому спадкова частка, належна ОСОБА_6 за заповітом, після смерті ОСОБА_5 розділилася між позивачем та відповідачем-1, як її правонаступниками. Разом з тим між сторонами виник спір щодо розподілу вказаного спадкового майна, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, звернулася до суду та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказане майно, а справу розглядати без її участі.

У судове засідання сторони не з`явились. Відповідачі подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с. 46, 48, 50).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22 грудня 2003 року серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 8 листопада 2004 року № 210316 (а.с. 8).

Позивач і відповідач-1 є дочками ОСОБА_6 , що підтверджується копіями виданого повторно свідоцтва про народження від 18 червня 1980 року серії НОМЕР_2 (а.с. 20) та свідоцтва про народження від 7 травня 1971 року серії НОМЕР_3 відповідно

(а.с. 55).

Судом встановлено, що відповідач-2 і відповідач-3 є дітьми позивача, оскільки це вбачається зі змісту позовної заяви, та підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача-3 від 10 травня 1988 року серії НОМЕР_4 (а.с. 52).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_7 позивач набула прізвище свого чоловіка " ОСОБА_8 ", яке збереглося в неї і після розірвання шлюбу, що підтверджується копіями виписки з рішення Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 22 січня 2001 року (а.с. 22) і свідоцтва про розірвання шлюбу від 5 лютого 2001 року серії НОМЕР_5 (а.с. 21). Відповідач-1 після укладення шлюбу з ОСОБА_9 набула прізвище свого чоловіка " ОСОБА_10 ", яке збереглося в неї і після розірвання шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 січня 1995 року серії НОМЕР_6 (а.с. 54).

При житті ОСОБА_5 , а саме 19 грудня 2002 року, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М. та зареєстрований у реєстрі за № 5661, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу, ОСОБА_6 , відповідачу-1, відповідачу-2, відповідачу-3 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , та відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 8 липня 2019 року має ринкову вартість

23800,00 гривень (а.с. 14);

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,50 га, кадастровий номер :02:000:3324, розташована в адміністративних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23 січня 2001 року серії ЧР № :01:010 (а.с. 15), нормативна грошова оцінка якої становить 90996,09 гривень (а.с. 16).

При цьому судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами завершений будівництвом, що підтверджується копією технічного паспорту

(а.с. 23-25).

Згідно з довідкою Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 17 липня 2019 року № 358, виданою на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок № НОМЕР_7 ), ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; в господарстві проживала одна (а.с. 12).

Відповідно до довідки Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 17 липня 2019 року № 357, виданої на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок № НОМЕР_7 ), за ОСОБА_5 числиться вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка площею 0,25 га (а.с. 19).

Згідно зі змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2019 року (вих. № 1011/01-16) (а.с. 43), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 37), після смерті ОСОБА_6 заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини в нотаріальну контору не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Водночас після ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися позивач, ОСОБА_6 , відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3 (а.с. 44-45).

Разом з тим після смерті ОСОБА_5 помер один із спадкоємців за заповітом, тобто ОСОБА_6 , при цьому позивач і відповідач-1 частково прийняли її спадщину, а саме належну їй квартиру, шо підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 11-12), однак позивач і відповідачі не могли оформити право власності на спадкове майно ОСОБА_5 в порядку спадкування з огляду на наявність спору про розподіл спадщини.

Так, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 5 липня 2019 року (вих. № 515/02-16) позивача повідомлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями які прийняли її спадщину, є позивач, ОСОБА_6 , відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розділив спадщину між ними, видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця неможливо, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 13).

Оскільки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7

"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки спадкоємці не досягли між собою згоди щодо поділу вказаного спадкового майна, а тому такий поділ можливий лише у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування:

- на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , що належав її бабі - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,50 га, кадастровий номер :02:000:3324, розташовану в адміністративних межах Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (за межами населеного пункту), що належала її бабі - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23 січня 2001 року серії ЧР № :01:010.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай