Номер провадження: 22-ц/813/2688/19
Номер справи місцевого суду: 520/7712/16-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Васильків О.В. 20 листопада 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У липні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 3-4).

В обгрунтування позову посилався на те, що 03 липня 2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 106/06ф, за умовами якого Банк давав позичальнику кредит у розмірі 110 000 дол. США зі сплатою 12,75 % річних. Позивач, відповідно до умов договору, виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів у розмірі 110 000 доларів США, однак, відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку із чим станом на 21 червня 2016 року сума заборгованості склала 63 606,16 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом 33 550,87 доларів США, відсотків за користування кредитом 32 055,29 доларів США, неустойка за несвоєчасне погашення кредиту 172 862,40 гривень.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 106/06ф від 03 липня 2006 року у розмірі 1 757 220, 99 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» судовий збір у розмірі26 358,31 гривень (а.с. 62-63).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі було задоволено. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року та призначено справу за позовом ОСОБА_1 , як правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк» до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 120-121).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 199-202).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити, посилаючись порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що доводи відповідача про застосування строку позовної давності спростовується зверненням в її інтересах представником ОСОБА_3 до суду, в ході розгляду справи №520/12266/15-ц, із заявою про розрахунок заборгованості по кредитному договору від 05 серпня 2016 року. Вказане, а також звернення представника відповідача із заявою про призначення судово-економічної експертизи, свідчать, на думку ОСОБА_1 , про переривання перебігу позовної давності по кредитному договору №106/06ф (а.с. 207-211).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2006 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 106/06ф, за умовами якого Банк давав позичальнику кредит у розмірі 110 000 дол. США зі сплатою 12,75 % річних, термін повернення кредиту 02 квітня 2026 року /а.с.7-9/.

Позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Однак, відповідач ОСОБА_2 не виконала зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості станом на 21 червня 2016 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 становила 63 606,16 дол. США, з яких: 33 550,87 дол. США заборгованість за кредитом; 32 055,29 дол. США відсотки за користування кредитом; та 172 862,40 грн., з яких: комісії за РО 00,00 грн.; неустойка за несвоєчасне погашення кредиту 172 862,40 грн. Загальна заборгованість 1 757 220,99 грн. /а.с.5-6/.

02 лютого 2018 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_1 було укладено Договір №7063 купівлі-продажу майнових прав, на підставі якого до ОСОБА_1 перейшло, зокрема, право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 106/06ф від 03 липня 2006 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого до позову розрахунку вбачається, що останній платіж за кредитом було здійснено відповідачем ОСОБА_2 29 липня 2010 року в сумі 80 000 доларів США: у розрахунку зазначено, як погашення відсотків у сумі 16 384,11 доларів США та тіла кредиту у сумі 8 708,27 доларів США 29 липн 2010 року, та погашення тіла кредиту в сумі 54 907,62 доларів США 02 серпня 2010 року.

Пунктом 3.2.3 кредитного договору передбачено право кредитора вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі у разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків, а п.2.3 - обов`язок позичальника зі сплати кредиту та відсотків щомісяця, не пізніше останнього дня.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями та визначено й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку відповідно до ст. 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Таким чином, перебіг строку позовної давності, в даному випадку, розпочався 01 вересня 2010 року, оскільки відповідач повинна була не пізніше 31 серпня 2010 року сплатити відсотки за користування кредитом.

Відповідно, саме після чергової несплати відповідачем відсотків у передбачений договором строк у позивача (згідно п. 3.2.3 кредитного договору) виникло право на пред`явлення до відповідача позову про дострокове виконання зобов`язань за договором в цілому чи в окремій частині.

За таких обставин, трирічний строк позовної давності сплив 01 вересня 2013 року та, враховуючи, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду із даним позовом лише 04 липня 2016 року, колегія суддів погоджується із висновокм суду першої інстанції про наявність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання - ч.5 ст. 261 ЦК України.

Це також підтверджено правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12).

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належало відмовити, оскільки поважність причин пропуску строку позовної давності стороною позивача не доведена.

Колегія суддів вважає необґрунтованим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що доводи відповідача про застосування строку позовної давності спростовуються зверненням в її інтересах представником ОСОБА_3 до суду, в ході розгляду справи №520/12266/15-ц, із заявою про розрахунок заборгованості по кредитному договору від 05 серпня 2016 року. Вказане, а також звернення представника відповідача із заявою про призначення судово-економічної експертизи, свідчать, на думку апелянта, про переривання перебігу позовної давності по кредитному договору №106/06ф.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи суду першої інстанції про те, що подання представником відповідача при розгляді іншої цивільної справи розрахунку заборгованості не є визнанням боргу відповідачем в сенсі ст. 264 ЦК України при розгляді даної справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 24 грудня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе