Справа № 626/2490/18
Провадження № 2/626/73/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.01.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно - орендного підприємства 'Промінь' про розірвання договору оренди землі в зв'язку зі зміною власника ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАОП «Промінь», в якому просить розірвати договір оренди землі від 01.11.2006 року за №553, який укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» і зареєстрований 23.03.2007 року за №49, строком на 25 років, на земельну ділянку загальною площею 6,1528 га, кадастровий номер :11:000:0084, яка належала ОСОБА_2 відповідно до державного акту ІІ-ХР №059665, виданого 22.08.2001 року.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.12.2016 року він став власником земельної ділянки кадастровий номер :11:000:0084, загальною площею 6,1528 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яку він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 29.05.2009 року. Успадкована земельна ділянка відповідно до договору № 553 від 01.11.2006 року, укладеного з ОСОБА_2, перебуває в оренді ПАОП "Промінь", строком на 25 років. Він має намір, як новий власник, самостійно використовувати земельну ділянку і отримувати дохід, так як сума орендної плати є недостатньою і не відповідає його потребам. Договором оренди, а саме п.14.5 договору, передбачено підстави розірвання договору у зв'язку з переходом права власності на дану земельну ділянку до другої особи. У зв'язку з тим, що право власності на земельну ділянку перейшло до нього 22.12.2016 року, а подальше використання земельної ділянки на умовах, запропонованих ПАОП "Промінь" є невигідним, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь".

Представник позивача за договором адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ПАОП "Промінь" адвокат ОСОБА_4 на розгляд справи не з'явився. В поданій до суду заяві, просив розглянути справу без його участі на підставі наявних в ній доказів, а також застосувати трирічний строк позовної давності до вимог позивача, оскільки після смерті матері земельна ділянка перейшла у власність позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2010 року. Отже в задоволенні позову просить відмовити у звязку із спливом трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.256-257 ЦК України.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що строки позовної давності не спливли, оскільки його право власності, як спадкоємця земельної ділянки, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 22.12.2016 року, тобто власником земельної ділянки він став тільки з даного моменту. А тому строк позовної давності почався після направлення ним листа до ПАОП «Промінь» з повідомленням про зміну власника земельної ділянки і бажання розірвати договір оренди в добровільному порядку у зв'язку із зміною власника земельної ділянки, а отже заява відповідача про застосування строків позовної давності є необґрунтованою.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2С та ПАОП "Промінь" 01.11.2006 року був укладений договір оренди земельної ділянки №553, кадастровий номер :11:000:0084 загальною площею 6,15 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.9-11).

ОСОБА_2 померла 29.05.2009 року, її майно успадкував за заповітом її син ОСОБА_1, який 23.06.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку (а.с.7).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно своє право власності на земельну ділянку позивач зареєстрував 22.12.2016 року (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1, як новий власник земельної ділянки, зазначає, що бажає розірвати з ПАОП «Промінь» договір оренди його земельної ділянки, та просить повернути йому земельну ділянку до 01.11.2018 року в стані придатному для використання, так як його не задовольняє розмір орендної плати і він бажає самостійно обробляти земельну ділянку, про що він звернувся до ПАОП «Промінь» із відповідною заявою 16.10.2018 року (а.с.12).

На підставі ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" (чинної на момент розгляду справи) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з п.1.1 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку.

Відповідно до п.3.1 договір укладено сторонами на 25 років, починаючи з дня його державної реєстрації.

Пунктом 14.5 Договору оренди земельної ділянки передбачено, що підставою для зміни або розірвання договору є перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря.

Таким чином, як загальною, так і спеціальною нормами права встановлений принцип пріоритетності договору. Отже, при вирішенні спору цього спору слід, перш за все, керуватися положеннями договору оренди землі.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що новим власником земельної ділянки після смерті ОСОБА_2 став її син ОСОБА_1 22.12.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є усі підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки №553 від 01.11.2006 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь", у зв'язку з переходом права власності на земельну ділянку до другої особи.

При цьому, щодо посилання представника відповідача про застосування до вимог позивача строків позовної давності суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Так, згідно частини 1 статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач не оспорював, що офіційна державна реєстрація права власності позивача на земельну ділянку відбулася 22.12.2016 року і доказів на заперечення цього не надав, тобто власником даної земельної ділянки позивач став тільки з моменту її державної реєстрації, тобто з 22.12.2016 року.

Пунктом 14.5 Договору оренди земельної ділянки від 01.11.2006 року №553 передбачено, що підставою для зміни або розірвання договору є перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, який відбувся тільки 22.12.2016р.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказах, які надані сторонами та досліджені судом, прийшов до висновку, що право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.12.2016 року, а отже до нього перейшли з цього часу права і обов'язки за договором оренди земельної ділянки №553 від 01.11.2006 року, у тому числі право на розірвання договору оренди, суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12, 76-83, 259,263-265 ЦПК України, Законом України "Про оренду землі", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки №553 від 01.11.2006 року, кадастровий номер :11:000:0084, площею 6,1528 га, призначеної для ведення товарного сільсь-когосподарського виробництва, яка розташована на території Кобзівської сільської ради Крас-ноградського району Харківської області, укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь», який зареєстровано 23 березня 2007 року за №49 Красноградським районним відділом Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2019 року.

Суддя