Справа № 347/112/18
Провадження № 22-ц/4808/1100/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Горейко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про ухвалення додаткового рішення суду в справі №347/112/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Косівського районного суду, постановлену у складі судді Крилюк М.І. 24 червня 2019 року в м. Косів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Косівського районного суду від 14.03.2018 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №73 від 06.03.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на магазин (матеріал стін - цегла), загальною площею 49,6 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 2803,40 грн. сплаченого судового збору.

30.05.2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» подав заяву про ухвалення додаткового рішення суду, яку мотивував тим, що, задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд в резолютивній частині рішення не зазначив розмір заборгованості за кредитним договором на відповідну дату, як це вимагає Закон України «Про іпотеку», у зв`язку з чим виконавчі листи, видані на виконання рішення Косівського районного суду від 14.03.2018 року, не можуть бути пред`явлені до виконання.

Посилаючись на наведене, просив ухвалити додаткове рішення, яким у резолютивній частині зазначити розмір заборгованості за кредитним договором №73 від 06.03.2007 року, яка станом на 06.12.2017 року становить 42 478,72 доларів США та складається з: 19 598,08 доларів США - сума заборгованості за кредитом та 22 880,64 доларів США - сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою Косівського районного суду від 24 червня 2019 року у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» вирішені в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду.

У апеляційній скарзі представник АТ «Укрсоцбанк» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував вимоги статті 39 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також вимоги статті 270 ЦПК України, адже, вирішивши питання про право, суд не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення.

Зауважує, що навіть якщо позовні вимоги задоволені повністю у відповідності до викладеної в позовній заяві прохальної частини, де не зазначено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, то суд мав би врахувати положення ч. 2 ст. 16 ЦК України про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Апелянт стверджує, що, відмовивши в ухваленні додаткового рішення, суд порушив право позивача на отримання виконавчого документу, що за формою та змістом в повній мірі відповідав би положенням п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», де закріплено, що у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення, адже в рішенні Косівського районного суду від 14.03.2018 року заходи примусового виконання рішення чітко не зазначені, так як не визначено розмір заборгованості, що підлягає погашенню від реалізації заставного майна, на яке звернуто стягнення.

З цих підстав просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ «Укрсоцбанк» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

У засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №73 від 06.03.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на магазин (матеріал стін - цегла), загальною площею 49,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом; стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2803,40 грн. (т. 1 а. с. 2-4).

В описовій частині позовної заяви позивачем зазначено, що в порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 06.12.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 19 598,08 доларів США та сума заборгованості за відсотками - 22 880,64 доларів США. Однак, в прохальній частині позовної заяви розмір заборгованості відповідача за кредитним договором не вказаний.

Рішенням Косівського районного суду від 14.03.2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю у відповідності до вимог, викладених у прохальній частині позовної заяви (т. 1 а.с. 113-114).

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

Суд першої інстанції наведених вимог закону не врахував та в резолютивній частині рішення від 14.03.2018 року не зазначив суму заборгованості та її складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, на який звернуто стягнення, без чого виконати рішення суду неможливо.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» вирішені в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду, є помилковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи наведене та положення ст. 379 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу АТ «Укрсоцбанк» слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Косівського районного суду від 24 червня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 27 серпня 2019 року