Справа № 399/233/18
Провадження № 2-о/399/1/19
РІШЕННЯ
Іменем України

17 грудня 2019 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Стрельцової Т.І., розглянувши у відкритому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

На розгляді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території України.
Заява мотивована тим, що заявниця, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзорагюх Мартунінського району Вірменської Радянської Соціалістичної Республіки, з 1989 року і по 1999 рік постійно проживає на території України, а саме, станом на 24.08.1991 року. 30 січня 1991 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , для чого виїзджала до Вірменії, але вже в лютому 1991 року разом з чоловіком повернулись і постійно проживали у АДРЕСА_1 , але інколи змінювала місце проживання. Протягом всього часу проживання на території України заявниця не працювала, а займалась домашнім господарством. Паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 р. вона оформила вчасно, а паспорт громадянина України не отримала, оскільки на своє звернення до відділу УДМС отримала відповідь про те, що клопотання щодо оформлення набуття громадянства України вона не порушувала та паспортом громадянина України не документувалась. Даний факт заявнику необхідно встановити для отримання паспорту громадянина України.
В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву і просили суд її задовольнити. Додатково суду пояснили, що під час проживання на території України, в 1990 та 1995 роках заявниця народила синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які отримали повну загальну середню освіту на території України у 2008 та 2013 роках. ОСОБА_6 отримав 29.07.2009 року довідку військовозобов`язаного у військовому комісаріаті Автономної республіки Крим.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання гр. ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, через відсутність реєстрації.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що з заявником ОСОБА_1 познайомив її покійний чоловік в 1989 році і з того часу вони перебувають у дружних відносинах. Також пояснила, що вони з заявником сім`ями святкують майже всі свята і зустрічаються приблизно раз у три місяці.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з заявником в 1989 році і спілкувались часто, оскільки проживали на одній вулиці. В 1991 році разом з ОСОБА_1 і її сімею свідок святкувала день народження сина заявника. З часу знайомства не втрачала зв`язок з заявником і час від часу спілкується.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що спочатку познайомилась з чоловіком заявника, який працював на нафтопереробному заводі в м. Кременчук Полтавської області, а в 1989 році вона познайомилась з заявником і з того часу вони спілкуються й перебувають у дружних відносинах. Підтвердила факт проживання ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року та додала, що з 1989 року заявник разом зі своєю сім`єю на тривалий час з України не виїжджала.
Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзорагюх Мартунінського району Вірменської Радянської Соціалістичної Республіки згідно паспорту громадянина колишнього СРСР, виданого ВВС виконкому Араратської райради Республіки Вірменія /а.с.12/.
30.01.1991 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Виконкомом Айгаванської сільської ради народних депутатів Араратського району Вірменської РСР /а.с.23/.
Згідно довідки № 2 від 13.02.2018 року ОСОБА_12 знаходилась на лікуванні в пологовому будинку Золотоніської ЦРЛ з 12.06.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила дитину чоловічої статі.
В період часу з 01.06.1991р. по 12.09.1999р. остання працювала кухарем на приватному підприємстві «Сір-Сер» м. Кременчука Полтавської області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 /а.с. 39/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 в сел. Павлиш народила сина ОСОБА_5 (батько ОСОБА_3 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки від 12.03.2018 р., виданої виконкомом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно станом на 24.08.1991 року і по 1999 рік проживала на території ради разом з чоловіком ОСОБА_3 та неповнолітнім сином ОСОБА_4 .
Згідно довідки УДМС України в Кіровоградській області від 14.12.2017р. ОСОБА_1 на території Кіровоградської області клопотання щодо оформлення набуття громадянства України не порушувала та паспортом громадянина України не документувалася /а.с.14/.
Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.
У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.
Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отриманнягромадянства України.
Цей факт в судовому засіданні доведений належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 258-259, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка села Дзорагюх Мартунінського району Республіки Вірменської на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке було складено 20.12.2019 року

Суддя М.М. Лях