Справа № 362/5181/19
Провадження № 2/362/2500/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 грудня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковбеля М.М., при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири, вона являється власником 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В даній квартирі зареєстровані 4 осіб, зокрема і відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 З жовтня 2013 року, фактично після розірвання шлюбу її сином з бувшою дружиною - ОСОБА_2 , вона та її син ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не проживають та комунальні послуги не сплачують, а тому вважає, що останні втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримує та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 16.01.2008 року, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Відповідно до Довідки про склад зареєстрованих осіб №7405 від 21.08.2019 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4(чотири) особи: ОСОБА_4 , 1978 р.н., ОСОБА_3 , 1997 р.н., ОСОБА_2 , 1979 р.н. та ОСОБА_5 , 2005 р.н.

Згідно довідки депутата Васильківської міської ради VII скликання Потєхіна П.Г. від 27.08.2019 року вбачається, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 не проживають, що підтверджують також сусіди.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Положеннями ст.405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 71 ЖКУ, за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, положення ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що позивач являється власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку про необхідність захисту майнових прав позивача, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним вищезазначеним житловим приміщенням.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391, ЦК України, ст.ст. 12, 263, 264, 265, 273 ,280, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , 1979 року народження та ОСОБА_3 , 1997 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя М.М. Ковбель