Справа № 461/519/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/81/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника

Арутюнової Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського відділення №1 публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про зобов`язання вчинити дії та відшкодування коштів за договором строкового банківського вкладу,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства (далі АТ) «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі Уповноважена особа Фонду) надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) на затвердження додаткову інформацію про неї, як вкладника, стосовно включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», та зобов`язати Львівське відділення №1 АТ «Дельта Банк» в особі Фонду відшкодувати їй кошти в розмірі 3500 доларів США за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №018-13524-250215 від 25 лютого 2015 року (далі Договір депозиту).

Позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 25 лютого 2015 року між нею та АТ «Дельта Банк» укладено Договір депозиту, згідно з умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в розмірі 3500 доларів США у тимчасове платне строкове користування до 24 серпня 2015 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду 02 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 , строком на два роки, з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року.

ОСОБА_1 отримала від Уповноваженої особи Фонду повідомлення про нікчемність правочину №8821/2152 від 23 вересня 2015 року, в якому було зазначено, що Договір депозиту є нікчемним, а відтак, довідалась про те, що її не внесено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду з кредиторською вимогою №3137467 від 26 жовтня 2015 року, в якій просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» та здійснити виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, однак, відповіді на кредиторську вимогу не отримала.

Листом АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») №060-12/787 від 18 березня 2016 року позивача повідомлено, що АТ «Укрексімбанк» є банком-агентом Фонду щодо здійснення виплат гарантованих сум відшкодувань вкладникам АТ «Дельта Банк» і згідно з реєстром вкладників АТ «Дельта Банк», наданого Фондом, до АТ «Укрексімбанк» на її ім`я надійшов грошовий переказ у сумі 66 грн. 61 коп.

ОСОБА_1 вважає, що рішення Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним Договору депозиту є незаконним та порушує її права як вкладника банку, а тому Фонд повинен затвердити включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк» відповідно до додаткової інформації, наданої Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 та визначити суму відшкодування коштів у розмірі 3500 доларів США за рахунок коштів Фонду.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду надати на затвердження Фонду додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», а Львівське відділення №1 АТ «Дельта Банк» в особі Фонду відшкодувати ОСОБА_1 кошти в розмірі 3500 доларів США за її вкладом за Договором депозиту, укладеним між нею та АТ «Дельта Банк».

Стягнуто солідарно з Львівського відділення №1 АТ «Дельта Банк», Фонду та Уповноваженої особи Фонду на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 970 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач АТ «Дельта Банк», просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах між позивачем, як вкладником АТ «Дельта Банк», та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадировим В.В., як особою, наділеною владними управлінськими функціями по відношенню до вкладників АТ «Дельта Банк», склалися відносини влади та підпорядкування, тобто наявний публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, зазначає, що відповідачем по справі не може бути Львівське відділення №1 АТ «Дельта Банк», оскільки воно не є юридичною особою, і Договір депозиту укладався між АТ «Дельта Банк» та позивачем.

Звертає увагу, що з моменту запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, а в подальшому, ліквідаційної процедури та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів АТ «Дельта Банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначає, що відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду №408 від 29.05.2015 року і рішення виконавчої дирекції Фонду №174/15 від 27.07.2015 року проводилась перевірка для виявлення ознак нікчемності договорів, укладених між АТ «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами Банку після 16.01.2015 року.

Так, дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (200 тис. грн.), і відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.

При цьому, зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», які були здійснені в період дії постанови Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Звертає увагу, що, як зазначено в рішенні виконавчої дирекції Фонду (протокол №174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів АТ «Дельта Банк» було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаною постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно, і ця перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Під час перевірки встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім`я позивачки, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта АТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 , тобто вносились шляхом переказу грошових коштів третіми особами в іноземній валюті, а не позивачкою, що є порушенням умов договору і заборонено постановою Правління Національного банку України від 16.09.2013 року №365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України».

Отже, Комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначена наказом Уповноваженої особи Фонду №408 від 29.05.2015 року, дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів, укладені між АТ «Дельта Банк» та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювались перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків третіх осіб, в тому числі й Договір депозиту, укладений з позивачкою ОСОБА_1 , є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що її було повідомлено на виконання наказу тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» №813 від 16.09.2015 року «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями».

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року апеляційну скаргу АТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк» надати Фонду на затвердження додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк» закрито та роз`яснено, що спір в цій частині позовних вимог відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Львівського відділення №1 АТ «Дельта Банк» в особі Фонду відшкодувати ОСОБА_1 кошти в розмірі 3500 доларів США за її вкладом за Договором депозиту, укладеним між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка прийняла справу до розгляду ухвалою від 25 червня 2018 року.

04 липня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову, якою скасовано постанову Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року і справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Велика Палата Верховного Суду, не відступаючи від правових висновків, викладених у постановах від 06 червня 2018 року у справі №813/6392/15, від 13 червня 2018 року у справі №820/12122/15 та від 20 червня 2018 року у справі №813/5250/15, з урахуванням тієї обставини, що позивачка ОСОБА_1 уже зверталася до суду в порядку адміністративного судочинства з позовними вимогами зобов`язати Уповноважену особу Фонду Кадирова В.В. надати Фонду на затвердження додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно включення її до загального реєстру вкладників (справа №813/1995/16), однак, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, провадження у зазначеній справі було закрито, оскільки суд дійшов висновку, що спір є таким, що виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку, тому з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а також з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду про відступлення від указаного правового висновку, що зазначено в постановах від 18 квітня 2018 року у справі №813/921/16 та від 23 травня 2018 року у справі №820/3770/16, з метою забезпечення позивачці права на судовий захист та справедливий судовий розгляд, визнала за можливе розглянути справу в частині позовних вимог про зобов`язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк» надати Фонду на затвердження додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», за правилами цивільного судочинства.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 17.08.2018 року для розгляду даної справи №461/519/17 (провадження №22-ц/783/2649/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Мікуш Ю.Р., суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

Відповідно до указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

11.10.2018 року вказана справа одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 11.10.2018 року, для розгляду цивільної справи №461/519/17 (провадження №22-ц/811/81/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Ухвалою колегії суддів у названому складі справу призначено до розгляду в Львівському апеляційному суді.

В судовому засіданні апеляційного суду давали пояснення всі учасники справи, окрім Фонду, однак, після оголошеної перерви, в останнє судове засідання, окрім сторони позивача, інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені (а.с.43, 50-51 т.3), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи завершено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідачів на підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 лютого 2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір депозиту, відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 3500 доларів США у тимчасове строкове користування до 24 серпня 2015 року та зобов`язався сплачувати проценти за користування коштами. Відповідно до Договору депозиту банк зобов`язувався при настанні дати повернення вкладу або в разі дострокового припинення дії цього Договору повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти.

Грошові кошти у вказаній сумі на депозитний рахунок ОСОБА_1 надійшли від ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням №46447223 від 25 лютого 2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 березня 2015 року за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08 квітня 2015 року №71 тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня по 02 вересня 2015 року включно.

03 серпня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №147 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року.

Постановою Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №181 від 02 жовтня 2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова ОСОБА_4 В.

20 лютого 2017 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №619 продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» до 04 жовтня 2019 року.

В повідомленні про нікчемність правочину №8821/2152 від 23 вересня 2015 року, зазначено, що Договір депозиту, укладений між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , є нікчемним відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом №05-3146127 від 25.11.2015 року позивачку повідомлено про те, що у зв`язку з нікчемністю Договору депозиту, інформацію щодо цього договору не включено до переліку вкладників АТ «Дельта Банк».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року (далі Закон №4452-VI) установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до ст.2 Закону №4452-VI, вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до п.17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклала з АТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ОСОБА_3 ), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015 року).

Положення п.7 ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Отже, вклад розміщено на рахунку АТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст.26 Закону №4452-VI. При цьому, Уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону №4452-VI.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 у справі №802/351/16-а.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування.

В цій частині вирішення спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги до Уповноваженої особи Фонду про зобов`язання надати Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника АТ «Дельта Банк», однак, не зовсім правильно сформулював свій висновок в резолютивній частині рішення, а тому рішення суду в цій частині необхідно змінити.

Доводи представника відповідача Уповноваженої особи Фонду про те, що Договір депозиту було розірвано за заявою позивача, є безпідставними, оскільки стороною відповідача не надано суду такої заяви і доказів на підтвердження повернення (виплати) позивачу грошових коштів, які надійшли на її рахунок і були зараховані банком як вклад (депозит) відповідно до укладеного з позивачем Договору депозиту від 25.02.2015 року.

Що ж стосується доводів апелянта про визнання нікчемним укладеного з позивачем Договору депозиту відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду №408 від 29.05.2015 року та рішення виконавчої дирекції Фонду №174/15 від 27.07.2015 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону №4452-VI, Фонд (Уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст.38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч.2 ст.215 ЦК України та ч.3 ст.38 Закону №4452-VI), незалежно від того, чи проведена передбачена ч.2 ст.38 цього ж Закону перевірка правочинів АТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 у справі №819/353/16.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 у справі №802/351/16-а.

Що ж стосується вимоги позивача про зобов`язання Львівського відділення №1 АТ «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати їй кошти в розмірі 3500 доларів США за її вкладом за вказаним Договором депозиту, то колегія суддів вважає такі вимоги безпідставними, оскільки відповідно до ч.5 ст.27 Закону № 4452-VI, обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення позивача до реєстру вкладників для здійснення виплат виникає виключно у разі наявності відомостей про неї у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, складеному Уповноваженою особою Фонду, а оскільки до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надходив перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, у якому були б зазначені відомості про позивача, тому правових підстав для висновку про порушення прав позивача Фондом гарантування вкладів фізичних осіб немає (така вимога є передчасною).

Вимога позивача, звернена до Львівського відділення №1 АТ «Дельта Банк», не може бути задоволена, оскільки Львівське відділення №1 АТ «Дельта Банк» не є юридичною особою, а правовідносини, які стосуються відшкодування коштів за вкладом (Договором депозиту) у межах граничної суми відшкодування, визначеної статтею 26 Закону №4452-VI, та регулюються положеннями розділу V «Гарантії Фонду та відшкодування коштів за вкладами» цього Закону, складаються без участі Банку-боржника, оскільки такий не наділений Законом повноваженнями вирішувати питання відшкодування коштів за вкладом (Договором депозиту) у межах граничної суми відшкодування.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.27 Закону №4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду, а тому суд не вправі перебирати на себе такі повноваження, визначаючи розмір суми гарантованого відшкодування за вкладом, на яку має право позивач.

Отже, суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку про порушення права позивача на одержання коштів за вкладом (Договором депозиту) у межах граничної суми відшкодування, яке підлягає захисту у спосіб зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, як вкладника банку, для включення її до загального реєстру вкладників АТ «Дельта Банк», не врахував у повній мірі наведених вище вимог Закону, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення вимоги позивача про зобов`язання Львівського відділення №1 АТ «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати позивачці кошти в розмірі 3500 доларів США за вказаним Договором депозиту, відтак, в цій частині оскаржуване рішення необхідно скасувати з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги позивача з наведених вище мотивів.

Неправильними є й висновки суду щодо солідарного стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору за подання позовної заяви, а тому рішення в цій частині необхідно змінити, стягнувши належну до сплати за подання позовної заяви суму судового збору (962 грн. 15 коп.) лише з відповідача Уповноваженої особи Фонду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Львівського відділення №1 публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_1 кошти в розмірі 3500 доларів США за її вкладом за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №018-13524-250215 від 25.02.2015 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Галицького районного суду м.Львова від 21 червня 2017 року змінити, виклавши другий і третій абзаци його резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №018-13524-250215 від 25.02.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 962 гривень 15 копійок».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.