Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 303/5163/16-ц

провадження № 61-27763св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІ Менеджмент»,

представник позивача - Дузь Юлія Миколаївна,

представники позивача: Тоцька Алла Олександрівна, Дузь Юлія Миколаївна,

відповідач 1 - ОСОБА_3,

представник відповідача 1 - ОСОБА_4,

відповідач 2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Нафта-Трейд»,

третя особа 1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова ОльгаВасилівна,

третя особа 2 - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти»,

третя особа 3 - товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон-Інтенсив»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Закарпатської області в складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Кондор Р. Ю., Бисаги Т. Ю. від 29 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІ Менеджмент» (далі - ТОВ «ТРІ Менеджмент») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нафта Трейд» (далі - ТОВ «Нафта Трейд»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГолійЛ. І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова О.В., товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» (далі - ТОВ «Білоруські нафтопродукти») та товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон-Інтенсив» (далі - ТОВ «Авалон-Інтенсив») про витребування нерухомого майна та визнання недійсним договору іпотеки від 29 липня 2016 року.

Позов мотивовано тим, що позивач з 2015 року на підставі договорів купівлі-продажу є власником комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; комплексу (АЗС стаціонарного типу), що розташований за адресою: АДРЕСА_2; комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3; автозаправочної станції стаціонарного типу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4. Право власності на вказані об'єкти підтверджується договорами купівлі-продажу, витягами про реєстрацію права власності та інформаційними довідками. 08 та 14 липня 2016 року із даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що вищевказане майно було відчужено ТОВ «Авалон Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» за договорами купівлі - продажу ОСОБА_3, а записи та інші відомості про реєстрацію права власності на вищезазначені об'єкти за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Вважало, що ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» і ТОВ «Авалон Інтенсив» не мали права на відчуження належного позивачу комплексу будівель автозаправної станції, а ОСОБА_3 на передачу їх в іпотеку. З урахуванням викладеного ТОВ «ТРІ «Менеджмент» просило суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 нерухоме майно-комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_1, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_4, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2; визнати недійсним договір іпотеки від 29 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Компанія «Нафта-Трейд».

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час укладання договорів купівлі-продажу спірного майна для продавців ТОВ «Авалон Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» ніяких заборон та обмежень щодо відчуження майна не існувало, а на час розгляду спору і посвідчення договорів купівлі-продажу згідно державних реєстрів позивач, як власник майна не значився й позивачем не надано належних і допустимих доказів недобросовісності характеру дій ОСОБА_3, ТОВ «Авалон Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти».

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ТРІ «Менеджмент» задоволено. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Витребувано у ОСОБА_3 на корить ТОВ «ТРІ «Менеджмент» нерухоме майно-комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_1, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_3, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_4, комплекс будівель та споруд автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним договір іпотеки від 29 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Компанія «Нафта-Трейд».

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки право власності ТОВ «Авалон Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» на спірне майно було припинено в момент реєстрації права власності на ці об'єкти за АТ «Балтік Інтернешнл Банк», як іпотекодержателя спірного майна, а ТОВ «ТРІ «Менеджмент» не був стороною договорів купівлі-продажу за якими ОСОБА_3 набув право власності на вказані об'єкти і мало місце безпідставне зникнення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності позивача на зазначене майно, ці об'єкти вибули з володіння позивача не з його волі.

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга від ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2017 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що на момент відчуження спірного нерухомого майна інформація про реєстрацію права власності за ТОВ «ТРІ Менеджмент» у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня. Тобто ТОВ «Авалон Інтенсив» та ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» як законні власники мали всі права на відчуження спірного нерухомого майна ОСОБА_3, а ним це майно набуто відповідно до положень закону. ТОВ «ТРІ Менеджмент не надало належних та допустимих доказів належності йому на праві власності комплексу будівель та споруд автозаправної станції.

У листопаді 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ТОВ «ТРІ Менеджмент» надійшли заперечення на вищевказану касаційну скаргу, у яких заявник указує на те, що оскаржуване рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. ТОВ «ТРІ Менеджмент» є єдиним законним власником спірного нерухомого майна, яке вибуло з володіння поза його волею.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що 10 березня 2015 року між АТ «Балтік Інтернешнл Банк» та ТОВ «ТРІ Менеджмент» був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останні стали власником нерухомого майна - комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

11 березня 2015 року між АТ «Балтік Інтернешнл Банк» та ТОВ «ТРІ Менеджмент» був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній став власником нерухомого майна - комплексу АЗС стаціонарного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 36496282 від 20 квітня 2015 року, 63504897 від 14 липня 2016 року та 64001405 від 21 липня 2016 року вбачається, що власником комплексу (АЗС стаціонарного типу), що розташований за адресою: АДРЕСА_2, станом на 29 листопада 2013 року був ТОВ «Авалон Інтенсив», станом на 11 березня 2015 року - ТОВ «ТРІ Менеджмент», а станом на 12 липня 2016 року ОСОБА_3

11 березня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу від 11 березня 2015 року, укладеного між АТ «Балтік Інтернешнл Банк» та ТОВ «ТРІ Менеджмент», згідно якого останній став власником нерухомого майна - комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 36495498 від 20 квітня 2015 року, 63502478 від 14 липня 2016 року та 63999766 від 21 липня 2016 року вбачається, що власником нерухомого майна - комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, станом на 29 листопада 2013 року ТОВ «Авалон Інтенсив», станом на 11 березня 2015 року - ТОВ «ТРІ Менеджмент», а станом на 12 липня 2017 року є ОСОБА_3

На підставі договору купівлі-продажу від 11 березня 2015 року, укладеного між АТ «Балтік ІнтернешнлБанк» та ТОВ «ТРІ Менеджмент» останній став власником нерухомого майна - автозаправної станції стаціонарного типу, що розташована за адресою: АДРЕСА_4

Із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 36495746 від 20 квітня 2015 року, 63504452 від 14 липня 2016 року та 64000403 від 21 липня 2016 року вбачається, що власником нерухомого майна - автозаправочна станція стаціонарного типу, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, станом на 29 листопада 2013 року було ТОВ «Авалон-Інтенсив», станом на 11 березня 2015 року - ТОВ «ТРІ Менеджмент», а станом на 12 липня 2016 року є ОСОБА_3

Крім цього, судом встановлено, що 10 вересня 2013 року між ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» і АТ «Балтік Інтернешнл Банк» був укладений іпотечний договір, предметом якого є комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

02 квітня 2014 року між ТОВ «Авалон-Інтенсив» і АТ «Балтік Інтернешнл Банк» був укладений іпотечний договір, предметом якого є комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

02 квітня 2014 року між ТОВ «Авалон Інтенсив» і АТ «Балтік Інтернешнл Банк» був укладений іпотечний договір, предметом якого була автозаправочна станція стаціонарного типу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

02 квітня 2014 року між ТОВ «Авалон-Інтенсив» і АТ «Балтік Інтернешнл Банк» був укладений іпотечний договір, предметом якого був комплекс (АЗС стаціонарного типу), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна за № 65523007 від 10 серпня 2016 року, вбачається, що власником нерухомого майна - комплексу будівель та споруд АЗС за адресою: АДРЕСА_1, станом на 10 березня 2015 року було ТОВ «ТРІ Менеджмент», а станом на 06 липня 2016 року є ОСОБА_3

12 липня 2016 року між ТОВ «Авалон Інтенсив» і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав комплекс (АЗС стаціонарного типу) за адресою: АДРЕСА_2

06 липня 2016 року між ТОВ «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1

12 липня 2016 року між ТОВ «Авалон Інтенсив» і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав комплекс будівель і споруд АЗС, що розташований за адресою: АДРЕСА_3

12 липня 2016 року між ТОВ «Авалон Інтенсив» і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав автозаправочну станцію стаціонарного типу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Таким чином, судом встановлено, що станом на день посвідчення договорів купівлі-продажу між ТОВ «Авалон-Інтенсив» та ОСОБА_3, згідно Державних реєстрів, власником спірних комплексів будівель та споруд АЗС було ТОВ «Авалон-Інтенсив» та яких-небудь обтяжень щодо вищезазначеного майна в реєстрах не значилось, а інформація про ТОВ «ТРІ Менеджмент», як власника проданого майна, в Державному реєстрі була відсутня.

За фактами заволодіння об'єктами нерухомості ТОВ «ТРІ Менеджмент», шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах та несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна), що призвело до підробки інформації, Головним управлінням Служби безпеки України у м.Києві та Київській області відкриті кримінальні провадження, які в подальшому об'єднані в одне кримінальне провадження.

29 липня 2016 року ОСОБА_3 передав ТОВ «Компанія «Нафта-Трейд» в іпотеку АЗС стаціонарного типу по АДРЕСА_4, комплекс будівель та споруд АЗС по АДРЕСА_3 комплекс АЗС стаціонарного типу по АДРЕСА_2 комплекс по АДРЕСА_1

Згідно з частиною четвертою статті 61 ЦПК України 2004 року вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції, вважаючи, що спірне майно вибуло з володіння власника ТОВ «ТРІ Менеджмент» не з його волі, оскільки за фактами заволодіння об'єктами нерухомості ТОВ «ТРІ Менеджмент» та несанкціонованого втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призвело до підробки інформації про власника майна, відкриті кримінальні провадження, не звернув уваги на те, що відкриття кримінального провадження не має преюдиціального значення для вирішення цивільного спору, а недобросовісність відповідача належними доказами не доведена.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції, ухвалюючи в справі судове рішення, неправильно застосував норми матеріального права, порушивши норми процесуального права. Тому судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване судове рішення апеляційного суду втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило