Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/831/18
провадження: 2/614/273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

23.12.2019

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/831/18

Борівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

за участю учасників справи:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

представника відповідача:не з`явився,

У С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

05.09.2018 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.03.2011 в розмірі 112 358.02 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

Відповідачзвернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15.03.2011 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 2800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2018 р. має заборгованість - 112 358.02 грн., яка складається з наступного:

- 2739.74 грн. - заборгованість за кредитом;

- 109 618.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 15.03.2011 по 31.01.2018.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

2. Позиції учасників справи

Ухвалою судді від 18.09.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 23.10.2018 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

16.09.2019 року ухвалою судді прийнято до свого провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; про перегляд заочного рішення Борівського районного суду.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 16.10.2019 сксовано заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 23.10.2018 по справі № 614/831/18.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23.10.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1 як на підставу для відмови в позові вказує, що в підписаній ним 15.03.2011 анкеті-заяві не було оговорено суму кредитного ліміту, відсотки, під які наданий кредит. Крім того, відповідач не бачив та не підписував Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку, які разом з анкетою-заявою складають договір про надання банківських послуг. Крім того, позивачем неодноразово змінювалася процентна ставка, при цьому відповідач про це належним чином повідомлений не був, що суперечить правовим висновкам, висловленим Верховним Судом України в постанові № 347/1910/15-ц від 11.10.2017.

26.11.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача просить задовольнити позовні вимоги, оскільки обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. Крім того, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов?язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов?язання за договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, про що надав відповідну заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та заяву про застосування строку позовної давності, в зв`язку з чим в позові просить відмовити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15.03.2011 р., укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 31.05.2018 р., загальна сума заборгованості становить 112 358.02 грн., яка складається з наступного: 2739.74 грн. - заборгованість за кредитом; 109618.28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 15.03.2011 р. по 31.01.2018 р. (а.с.6-8), згідно анкети-заяви позичальника ОСОБА_1 було оформлено платіжну кредитну картку «Універсальна» (а.с.10).

Судом встановлено, що відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів.

На підставі п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.3.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Так, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2800 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві до 25 числа кожного наступного місяця кошти (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2019 вбачається, що згідно кредитного договору № б/н від 15.03.2011 ОСОБА_1 отримав кредитну картку зі строком дії картки до останнього дня 11.2014 року (а.с.216).

Відтак, у межах строку кредитування до 30 листопада 2014 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 грудня 2014 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 25 числа наступного місяця впродовж строку кредитування (до 30 листопада 2014 року), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Судом встановлено, що 15.03.2011 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання.

Позивачем надано докази (не спростовані відповідачем), які підтверджують, що він свої зобов`язання за вказаним договором виконав, а відповідач зобов`язання - порушив.

З розрахунку заборгованості вбачається, що в даних правовідносинах після закінчення строку дії картки, 12.10.2015 була здійснена операція по кредитній картці - внесення коштів в сумі 78.44 грн. в рахунок погашення заборгованості. Проте з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.03.2011 по 25.09.2019 вбачається, що вказаний платіж є автоматичним погашенням простроченої заборгованості (а.с.137-141). Вказаний платіж не може вважатися перериванням строку позовної давності, оскільки згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Враховуючи те, що автоматичне погашення заборгованості було здійснено АТ КБ «ПриватБанк», а не боржником, вказані дії не можуть слугувати підставою для переривання строку позовної давності.

Самостійне списання позивачем з рахунку відповідача грошових коштів з метою погашення заборгованості за кредитним договором не є дією відповідача, що свідчить про визнання ним свого боргу, і не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності, тому, позивачем пропущено позовну давність для захисту наведених цивільних прав та інтересів. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього або без його схвалення.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 08 листопада 2017 року у справі № 6-2891цс16, Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 191/2478/15-ц (провадження № 61-2501св18), Верховним Судом у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 467/1266/16-ц.

З позовом банк звернувся 30.08.2018, що вбачається з поштового штемпеля на конверті відправника (а.с.47), тобто після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст. 253, 261, 264, 267, 526, 530, 599, 610, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.