Провадження № 2/200/3835/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Лавренко Н.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
21 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розрізано рішенням суду від 16.04.2003 року. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина за рішенням суду від 20 червня 2003 року в розмірі 1/4 частини заробітку. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Дніпропетровському національному університеті імені ОСОБА_4, є студентом першого курсу денної форми навчання. Син проживає з позивачем, яка тимчасово не працює та не має можливості забезпечити навчання дитини. Відповідач працює на Придніпровській залізниці, отримує заробітну плату, у звязку з чим має змогу утримувати дитину.
З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх його видів заробітку (доходу), до 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 31 жовтня 2018 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач 20.12.2018 року надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він має від іншого шлюбу доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої сплачує аліменти на підставі судового наказу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року. Він допомагає сину матеріально, боргів з аліментних платежів не має. Згоден продовжувати сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання. Просить винести рішення, яким визначити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки заробітку на двох дітей у рівних долях.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.
Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4).
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ № 093034.
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2003 року у справі № 2-3268/2003 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття на користь матері ОСОБА_6, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно довідки від 03.09.2018 року, виданої проректором з науково-педагогічної роботи, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання гр. ЕО-18-1 економічного факультету Дніпровського національного університету імені ОСОБА_4.
Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу.
Наданими відповідачем документами підтверджено, що від повторного шлюбу з ОСОБА_7, відповідач має дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Судовим наказом Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від його заробітку.
Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, суд у відповідності до вимог ст. 200 СК України, враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу та виходячи з того, що батько та мати мають рівні обов'язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню, враховуючи те, що у відповідача на утриманні є неповнолітня дитина, старший син є повнолітнім, проживає з матір'ю і продовжує навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до моменту закінчення навчання, але не більше як досягнення сином 23 років. На думку суду, такий розмір є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини та не є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для осіб, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на позивача по справі.
Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, у розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21.09.2018 р. і до закінчення навчання, але не більше як досягнення сином 23 років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий-суддя: Е.В. Женеску