Справа № 761/807/17
Провадження № 2-др/761/38/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Пірак М.В.,

за участі

представника відповідача Синюк С. Л .,

розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення штрафних санкцій, інфляційних витрат, неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, що було ухвалено у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення штрафних санкцій, інфляційних витрат, неустойки. Заявник зазначає, що 04.10.2018 р. відбувся розгляд справи за результатами якого задоволено заявлені вимоги . На основі договору про надання юридичних послуг від 05.12.2016 р. адвокат Конюшко Д.Б. надав позивачу ОСОБА_3 наступні послуги (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням): усне та письмове консультування замовника з юридичних питань; юридична експертиза документів, наданих замовником з приводу ДТП; процесуальні дії пов`язані із збором доказів (направлення адвокатських запитів); процесуальні дії пов`язані із заходами досудового врегулювання спору (надіслання претензії); складання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до додатку № 1 до договору укладеного між позивачем та заявником за послуги, за надані послуги замовник сплачує 20% від розміру отриманого відшкодування. За рішенням Шевченківського районного суду м. Києва з відповідача стягнуто з відповідача пеню у розмірі 48 931,51 грн. та 3% річних 5 934,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 64 379,99 грн., а всього - 119 245,50 грн. Відповідно позивачем має бути сплачено вартість правової допомоги у розмірі 23 849,10 грн. За таких обставин та з огляду на положення ст.ст. 137,142,270 ЦПК України адвокат Конюшко Д.Б. просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ПрАТ «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 849,10 грн.

Адвокат Конюшко Д.Б. просив розглянути заву за його відсутності та задовольнити вимоги.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник ПрАТ «Просто-Страхування» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, зважаючи на наступне. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2018 р. вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань. Натомість стороною позивача не було подано заяви чи клопотання як щодо понесених так і щодо авансування стягнення витрат на правову допомогу. За рішенням суду розподілено судові витрати так як просив позивач. Заявником не зазначено неможливість подачі необхідні документи до ухвалення судом рішення. Крім того, витрати, які мають бути відшкодовані виходячи з положень ЦПК України, мають бути документально підтверджені. Відсутність таких документів, як і розрахунків понесених витрат, зважаючи на висновки ВССУ викладені а постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», є підставою для відмови у задоволенні заяви. Також однією з необхідних підстав для відшкодування судових витрат є встановлення такої обставини, як їх фактичне понесення заявником. Такий висновок узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідмвши матеріали справи суд вважає встановленим наступне.

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення штрафних санкцій, інфляційних витрат, неустойки.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду, копію позову з відповідними додатками направлено відповідачу.

Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-347 від 30.05.18 року у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи та в подальшому передано справу до провадження судді Юзьковій О.Л.

Ухвалою від 31 травня 2018 року справу прийнято до провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

04.10.2018 р. Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким заявлені вимоги задоволено частково стягнуто з Приватного акціонерного «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_3 за прострочення виплати страхового відшкодування пеню у розмірі 48 931 грн. 51 коп., 3% річних у розмірі 5 934 грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 64 379 грн. 99 коп., а всього 119 245 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 1192 грн. 45 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

11.10.2018 р. представником позивача адвокатом Конюшко Д.Б. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу з відповідача на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 23 849,10 грн.

28.10.2018 р. заяву про ухвалення додаткового рішення повернуто заявнику, зважаючи на положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Разом з тим 21.02.2019 р. Київським апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги ПрАТ «Просто-Страхування» на рішення суду першої інстанції від 04.10.2018 р., останнє було змінено в частині періоду нарахування пені, її розміру та судового збору.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 за прострочення виплати страхового відшкодування суму у розмірі 37 398 грн. 91 коп., судовий збір у сумі 1 077 грн. 12 коп. В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як зазначає представник позивача, відповідно до додатку № 1 до укладеного з ОСОБА_3 договором про надання юридичних послуг № 03/12/16-ЮП/ІL від 05.12.2016 р., вартість робіт становить 20% від стягнутих коштів. Кошти сплачуються наступним чином: 3000,00 грн. авансом. Решта -виключно після отримання Замовником відшкодування від страховика незалежно від кількості судових засідань та судових інстанцій..

Заявник вказує на те, що ним було виконано всі роботи, передбачені договором про надання юридичних послуг, а тому сума у розмірі 23 849,10 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3 .

За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За положеннями ч. 2 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на вищенаведені приписи норм процесуального права, обов`язковою необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Зазначене, цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладені 14.11.2018 р. у постанові у справі № 920/8682/18, .

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Беручи до уваги вищенаведене, з огляду на те, що заявником не надано доказів, які свідчать про здійснення витрат на правничу допомогу, відсутність розрахунку таких витрат відповідно до укладеного договору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 133,137,141,270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення штрафних санкцій, інфляційних витрат, неустойкизалишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15.11.2019 року.

Суддя: