Провадження № 2/317/202/2019
Справа № 317/3372/18
05 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазов Р.В.
при секретарі Герман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2011 р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.
Представник позивача у судове засідання не зявився, у позові просить розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками) . Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків ПАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 р. № 519 змінено тип та найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», проведено державну реєстрацію вказаних змін.
19.12.2011 р. між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідачка надала згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомлена у письмовому вигляді та зобовязалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа., що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.7/.
Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак з вказаних документів не вбачається сума кредитного ліміту встановленого на кредитну картку.
До матеріалів справи додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», однак з вказаного документу не встановлено які саме умови (процентна ставка, пільговий період, обовязків щомісячний платіж, пеня,інше) розповсюджуються на кредитну карту видану відповідачу /а.с. 8/
Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики.
Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідач ОСОБА_1 отримала кредитний ліміт в розмірі 6000 грн., та скористалась ним, шляхом використання кредитних грошових коштів.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Однак, з позовної заяви та з вказаних вище розрахунків, на які посилається позивач в якості обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості, вбачається, що у відповідачки відсутня заборгованість за тілом кредиту.
Розглядаючи вказаний розрахунок на предмет обґрунтованості та відповідності умовам кредитного договору суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання;
2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
З огляду на вище викладене вбачається, що основна сума боргу сплачується в останню чергу після зарахування процентів і неустойки.
А так само матеріали позовної заяви не містять доказів отримання відповідачем кредитних коштів саме в розмірі 6000 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості фактично містить лише певні показники, але не наданий алгоритм (формула), за яким можливо встановити, як з наведених показників утворився результат (відсотки; з яких сум розраховані пеня, штрафи тощо; за який період). А тому, наданий розрахунок не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст.ст. 77-79 ЦПК України, у зв'язку з чим судом відхиляється.
Згідно з ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 18, 141, 247, 258, 264-265, 274, 352-356 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України

Суддя Р.В. Мінгазов