Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3821/18
Провадження №: 2/332/651/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №332/3821/18 (провадження №2/332/651/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з тих підстав, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1998 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Фактично вже досить тривалий період часу сім»я, в розумінні ст.21 Сімейного кодексу України між подружжям не існує, оскільки вони не повязані ані спільним побутом, ані веденням господарства. Тобто шлюб носить лише формальний характер. На думку позивача, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв»язку з чим подальше формальне збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позивач вважає подальше спільне подружнє життя неможливим та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 з проханням справу розглянути у її відсутності та відсутності її представника. Позов підтримує та просить його задовольнити(а.с.84).
Відповідач ОСОБА_2 та його представники в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 з проханням справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, однак наполягає на тому, що шлюбні стосунки між подружжям було припинено з вересня 2016 року, про що ним було вказано у відзиві на позовнузаяву, та просить зазначити час припинення шлюбних стосунків у рішенні суду(а.с.75).
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно свідоцтву про одруження серії І-ЖС № 043024 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03жовтня 1998 року, актовий запис № 252(а.с.7).Відспільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають.
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути пред?явлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
В поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 не зазначила з якого саме часу між подружжям було припинено шлюбні стосунки. У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що встановлення з якого саме часу між сторонами припинено подружні стосунки має суттєво значення, та відповідач стверджує, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинено з вересня 2016 року і саме з цього часу спільне господарство не ведеться та вони проживають окремо(а.с.49-50). Зі змісту поданої представником позивача ОСОБА_3 заяви від 23.01.2019 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 ознайомившись зі змістом поданого відзиву на позовну заяву, не заперечує проти того, що фактично шлюбні стосунки були припинені з вересня 2016 року(а.с.61).
Отже, на підставі вище наведеного, судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий період часу, а саме з вересня 2016 року спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливим, так як це суперечить її інтересам.Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що ним особисто було зазначено у поданій суду письмовій заяві.
Таким чином, судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами з вересня 2016 року та їх окреме проживання.Отже, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втратилиодин до одного почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а томупозовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також і позицію відповідача про визнання позову про розірвання шлюбу, викладену ним у поданій суду письмовій заяві.
Керуючись ст.24 ч.1, ст. 55 ч.1,3, ст. 56 ч.3, ст. 104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89,259,263-265,268 ЦПК України, суд ,-
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між подружжям ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 03жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадського стану Заводської рай адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 252.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.