Справа 413/4713/16-ц
Провадження 2/431/3/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 грудня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря судового засідання Яковенко А.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Старобільська міська рада Луганської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.12.1997 року він продав ОСОБА_4 31/100 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказана угода була оформлена у формі договору дарування. Після придбання вказаної частини будинку ОСОБА_4 зробив у будинку торгову точку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і його частина будинку перейшла до його доньки ОСОБА_3 , яка неодноразово вимагала від нього передати йому частку земельної ділянки, яка належить йому. Після його відмови, ОСОБА_3 неодноразово зверталася до суду з вимогами про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Її вимоги задоволені не були. В конці квітня 2016 року він поставив огорожу між своєю земельною ділянкою та торгівельним пунктом ОСОБА_3 29 квітня 2016 року він приготував труби для встановлення огорожі, але 30 квітня 2016 року ОСОБА_3 їх демонтувала. В середині травня 2016 року він поставив огорожу між своєю земельною ділянкою та торгівельним пунктом ОСОБА_3 , чим загородив доступ працівників магазину до туалету, який розташований на його ділянці. Після чого ОСОБА_3 з порушенням норм санітарії та будівельних норм встановила дерев`яний туалет біля самого будинку. Рішенням комісії Старобільської міськради їй було рекомендовано демонтувати туалет, однак вона проігнорувала вказані рекомендації. Через вказані обставини в нього погіршився стан здоров`я, неодноразово звертався до лікаря, йому була надана медична допомога в зв`язку з гіпертонічною хворобою. Своїми діями відповідач спричинила йому моральну шкоду, яка виразилася у фізичних стражданнях та моральних стражданнях у зв`язку зі стійкою втратою здоров`я. Просить суд, зобов`язати ОСОБА_3 знести встановлений туалет за її рахунок та стягнути з неї моральну шкоду в розмірі 15 тисяч гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов не визнав. В задоволені позову просив відмовити.

Представник третьої особи Старобільської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, справу розглянути на розсуд суду.

Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору дарування від 10.12.1997 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 31/100 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Старобільської міськради від січня 1998 року ОСОБА_4 дозволено здійснити переобладнання кімнат у торгівельний зал.

З наданої копії ухвали Старобільського районного суду від 31.03.2014 року вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

З наданої копії ухвали Старобільського районного суду від 27.01.2015 року вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

З наданої копії ухвали Старобільського районного суду від 10.12.2015 року вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду.

З наданої копії рішення Старобільського районного суду від 25.02.2016 року вбачається, що в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

З витягу амбулаторної картки ОСОБА_1 вбачається, що він спостерігається у лікаря з 1987 року з причин гіпертонічної хвороби. У 2016 році неодноразово отримував медичну допомогу та лікування. Рекомендоване лікування та уникати нервовопсихічні навантаження.

З акту від 02.06.2016 року членів комісії Старобільської міської ради вбачається, що встановлений туалет розташований на земельній ділянці, яка не належить ОСОБА_3 та з порушенням санітарних, будівельних норм. Туалет необхідно демонтувати, у разі незгоди демонтувати туалет рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду щодо звільнення земельної ділянки.

З наданої копії рішення Старобільського районного суду від 05.09.2016 року вбачається, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку залишена без розгляду.

08.02.2017 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за справою 431/6055/16-ц, провадження 2/431/196/17 за позовом ОСОБА_3 до Старобільської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа відділ державної реєстрації Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про визнання державного акту недійсним, зобов`язання скасування речового права, визнання права власності.

Вказаним рішенням суду від 24.03.2017 скасоване рішення виконкому Старобільської міської ради від 27.11.1997 року №504/260 про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Скасований Державний акт на право приватної власності на землю серія ЛГ № виданий 23.02.1998р. Старобільською міською радою на ім`я ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, на якій розташована 31/100 частка будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області від 29.06.2017 року вищезазначене рішення Старобільського районного суду від 24.03.2017 року змінене та скасоване і ухвалене нове рішення яким в задоволені позову ОСОБА_3 про скасування рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради від 27.11.1997 року, визнання права власності відмовлено.

Ухвалою суду від 18.10.2017 року провадження в даній справі поновлено та 09.11.2017 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за справою 431/4666/17-ц, провадження 2/431/1624/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Старобільської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету щодо передачі у власність земельної ділянки.Вказаним рішенням суду від 19.04.2019 позов ОСОБА_3 задоволено, скасоване рішення виконкому Старобільської міської ради від 27.11.1997 року №504/260 про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що про звернення ОСОБА_6 до суду знає, справа триває довго. Він допомагає ОСОБА_7 , вона орендує приміщення. Є встановлений туалет, який не використовувався.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що орендує приміщення і знає про конфлікт за санітарну зону, туалетом не користується.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у 2016 році виходила членом комісії у складі комісії міськради на вул. Слобожанська з приводу порушення санітарних норм. Туалет дерев`яний, був зачинений. Відстань його розташування не пам`ятає, в акті зафіксовано не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що у 2016 році за зверненням ОСОБА_6 була створена комісія, яка вийшла на місце та було встановлено про встановлення туалету з порушенням санітарних норм та відстані розташування. Було запропоновано демонтувати туалет.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_11 .

Ухвалою суду від 15.07.2019 року провадження в даній справі поновлено.

Рішенням виконкому Старобільської міської ради від 19.06.2019 року за №181 скасоване рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради від 27.11.1997 року № 504/260 про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив, що дерев`яний туалет знесений. Згідно ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Судом встановлено про відсутність предмету спору на даний час.

Вимоги щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів погіршення стану здоров`я через виникнення даного позову, відсутній причинний зв`язок. Крім того, не надано доказів, розрахунку щодо розміру моральної шкоди та в чому полягають фізичні та моральні страждання позивача.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.12,13,258,265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Старобільська міська рада Луганської області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. В. Олійник