328/291/19
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2019 року м.Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, боржник ОСОБА_2,

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. В заяві заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, рнокпп НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь заявника на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 від заробітку батька, але не менше більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 4, 5, частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено, що судовий наказ про стягнення аліментів на дитину може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Отже, з наведеного вище вбачається, що при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів, яка не відповідає вимогам п.п.4, 5, ч.1 ст.161 ЦПК України, оскільки вказаними нормами не передбачено стягнення аліментів у 1/4 від заробітку батька, але не менше більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.165, ч.2 ст.166, ст.353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, боржник ОСОБА_2.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак вона має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: