Справа № 214/6280/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Джемерчук О.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона на підставі виписки з протоколу №4 від 26.04.2002 року засідання громадської комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів з житлових питань є наймачем зазначеної квартири. Відповідач є її братом та зареєстрований у вказаній квартирі, однак за місцем реєстрації з 2004 року не проживає, речей його у квартирі також немає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, що негативно відображається на матеріальному стані позивача, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це її кума, яку вона знає більше 30 років та з якою проживає в одному під`їзді, відповідача вона також знає, знає, що він є братом позивача, який раніше проживав з позивачем в одній квартирі, однак приблизно з 2004 року він з позивачем не проживає.
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що позивач - це його теща, яку він знає з 2010 року, зазначив, що відповідача не знає та жодного разу не бачив його у позивача вдома.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно виписки з протоколу №4 від 26.04.2002 року засідання громадської комісії виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів з житлових питань позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно довідки №90 від 14.08.2019 року та довідки від 07.10.2019 року відповідач зареєстрований у вказаній квартирі (а.с.7,14).
Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2004 року. Крім того, факт не проживання ОСОБА_2 з 2004 року у квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 16.08.2019 року, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_2 (а.с.8).
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців.
Отже, при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно залишив зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутній без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.
Повне рішення складено 23 грудня 2019 року.