Справа № 191/2592/19
Провадження № 2/191/653/19
У Х В А Л А

21 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківській міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 191/2592/19 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

До початку судового засідання представником відповідача Мельниченко В.М. надано письмове клопотання про зустрічне забезпечення позову, яке обґрунтовує тим, що 05 липня 2019 року по справі №191/2592/19 було винесено ухвалу про забезпечення позову, за якою суд ухвалив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4

03 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом було винесено постанову, за якою суд постановив ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року про забезпечення позову скасувати, заяву про забезпечення позову направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилаючись на норми ст. 154 ЦПК України представник відповідача, зазначив, що згідно інформаційної довідки № 192842218 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за РНОКПП позивача - ОСОБА_1 - будь-яке майно в реєстрах відсутнє. Із чого можливо дійти цілком обґрунтованого висновку, що у позивача взагалі не має майна зареєстрованого в установленому законом порядку на території України.

Також, зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна, спричиняє значні збитки, оскільки представник відповідача ОСОБА_4 не зміг продати відповідно до умов попереднього договору належне відповідачу нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ДМНО Батовою Л. Г.

Збитки які може понести відповідач у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна, за попередньою оцінкою можуть скласти -7500000 грн., як вбачається з інформаційної довідки № 192842218 майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п.2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Тому враховуючи вищевикладені обставини, просить вжити заходи зустрічного забезпечення позову в розмірі заявлених позивачем позовних вимог, що складає 6 642 500 грн. 00 коп., шляхом внесення цих грошових коштів на депозитний рахунок суду, про що винести відповідну ухвалу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 вищезазначене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні, заперечував, щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, обґрунтовуючи його тим, що посилаючись на наявність значних збитків, представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не зазначив повної та вичерпної інформації про такі збитки (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України), зокрема про: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Виходячи з такого, в матеріалах справи відсутні належні, достатні та достовірні докази, які підтверджують заподіяння відповідачам будь-яких збитків, а посилання представника ОСОБА_5 на наявність значних збитків належить до категорії припущень, адже така інформація не ґрунтується на доказах.

Інформація про те, що збитки які може понести відповідач у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна, за попередньою оцінкою можуть скласти -7500000 грн., не містять будь-якого обґрунтування та доказів, а абстрактне зазначення відповідачем розміру збитків без будь-яких доказів вказує на безпідставне обмеження прав позивача щодо власного майна на суму, що не має будь-яких обґрунтувань.

Також, зазначив, що до клопотання про зустрічне забезпечення позову заявником не подані докази того, що позивач вчиняє або має на меті вчинити будь-які дії, спрямовані на відчуження наявного у останнього автомобіля.

Представник позивача ОСОБА_2 , посилаючись на норми ст. 154 ЦПК України просить, звернути увагу на те, що тільки у разі доведення заявником розміру (навіть обґрунтованого орієнтовного) збитків, які можуть перевищувати наявний у позивача майновий стан або якщо позивач вчиняє будь-які дії щодо відчуження власного майна або будь-які інші дії, які можуть ускладнити або зробити неможливим відшкодування відповідачу збитків, у суду виникає обов`язок щодо застосування зустрічного забезпечення, заходи щодо якого мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Отже, співмірність заходів зустрічного забезпечення може бути визначена способом обмеження права, тотожним із заходом забезпечення позову (в їхньому випадку накладений арешт), а доведений розмір збитків є правовою підставою для визначення розміру обмежень за зустрічним забезпеченням. Тобто, за наявності підстав для обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпечення, суд зобов`язаний накласти арешт на майно позивача в розмірі доведених можливих збитків, заподіяних відповідачу.

Надана суду розписка також не є доказом наявних збитків відповідачки, оскільки містить прізвища осіб, які не є учасниками по справі, складена на російській мові, з посиланням на попередній договір, який суду не наданий.

Враховуючи вищевикладені обставини просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову в розмірі заявлених позивачем позовних вимог, що складає 6642500 грн. (шість мільйонів шістсот сорок дві тисячі п`ятсот гривень), шляхом внесення на депозитний рахунок суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст.154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Згідно ч. 6 ст.154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Частиною 8 ст.154 ЦПК України зазначено, що строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Частиною 9 ст.154 ЦПК України, визначено, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Суд погоджується з тим, що співмірність заходів зустрічного забезпечення може бути визначена способом обмеження права, тотожним із заходом забезпечення позову, а доведений розмір збитків є правовою підставою для визначення розміру обмежень за зустрічним забезпеченням. Тобто, за наявності підстав для обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпечення, суд зобов`язаний накласти арешт на майно позивача в розмірі доведених можливих збитків, заподіяних відповідачу. Проте підстав для обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпечення у суду відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про необхідність відмови в вжитті заходів зустрічного забезпечення, оскільки суду не надані докази наявності реальних збитків спричинених, або можливих збитків відповідачці ОСОБА_4 , рішення ж суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючисьст.154 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог заяви представника відповідача - ОСОБА_5 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя: Д. О. Кухар