Справа № 152/430/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/430/19

Провадження №2/152/232/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката Костриці В.С.,

представника відповідача адвоката Країла С.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватно-орендного підприємства «Авангард», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарука Олексія Сергійовича, про визнання недійсним договору оренди землі,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача, третьої особи

1. Виклад позиції позивача.

02.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ПОП «Авангард» про визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона є єдиним власником земельної ділянки з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №401172 від 25.02.2008 року.

Їй стало відомо, що в останній період належною їй земельною ділянкою користується приватно-орендне підприємство «Авангард», яке проводило у 2018 році часткову оплату за користування земельною ділянкою.

Ні з відповідачем ПОП «Авангард», ні з його попередниками СТОВ та КСП вона в установленому законом порядку ніяких договорів чи договору на користування земельною ділянкою не укладала та не підписувала.

Відповідач, як і його попередники, в тому числі СТОВ та КСП, платив їй за користування земельною ділянкою без укладення будь-яких договорів, в тому числі договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га.

У 2018 році вона вирішила виділити (оформити) свою земельну ділянку для власного використання і тоді дізналася, що у відповідача є в наявності договір оренди належної їй земельної ділянки з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15 січня 2018 року з терміном дії на 10 років, підпис під яким не її.

З метою добровільного врегулювання питання про повернення їй земельної ділянки, збереження можливих зайвих витрат при вирішенні спору, в тому числі в судовому та іншому порядку, вона звернулася до відповідача із заявою-пропозицією від 25.11.2018 року про врегулювання спору шляхом укладення відповідної угоди.

Заяву-пропозицію щодо припинення користування земельною ділянкою (досудове врегулювання спору) відповідач отримав 12.12.2018 року, що підтверджується даними поштового фіскального чека та опису від 10.12.2018 року і даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих-кодами відповідно 644 та 677.

На заяву-пропозицію від 25.11.2018 року відповідач не вчинив жодних дій по поверненню земельної ділянки, не надав примірника договору оренди та додатку до нього і даних (Витягу) про реєстрацію договору, а також не надав письмової відповіді, що змусило її звернутися до суду з цим позовом.

В державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Гончарука С.О. нею було отримано копію договору оренди належної їй земельної ділянки.

Нормами ст.ст.13, 41 Конституції України, статтями 316, 317, 319, 321 ЦК України встановлено непорушність права власності та забезпечення державою захисту прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, рівність усіх суб`єктів права власності перед законом.

Статтями 93, 124, 125 ЗК України, ЗУ «Про оренду землі» встановлено порядок регулювання правовідносин щодо оренди земельної ділянки.

Крім того, статтями 626, 627 ЦК України визначено свободу договору між сторонами.

Вимогами ст.ст.202, 203, 205, 207, 208 ЦК України встановлено підстави недійсності правочинів, в тому числі, відсутність волевиявлення на підписання договору.

Так як 15 січня 2018 року договору оренди належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області вона не підписувала, тобто не укладала та нікого не уповноважувала на його укладення, то, за відсутності згоди на укладення оспорюваного договору відповідач не набув права оренди земельної ділянки і вказаний договір слід визнати недійсним та відновити її порушене відповідачем право власності на земельну ділянку, право користування та розпорядження нею.

Просить визнати недійсним договір оренди землі від 15 січня 2018 року, укладений від її імені з Приватно-орендним підприємством «Авангард» про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га, яка розміщена за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати відповідно до доказів, поданих суду.

У вступному слові та в заключному слові та в ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Костриця В.С., що діє на підставі ордеру серії ВН №097074 від 02.04.2019 року (а.с.14), пояснив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,54 га на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №401172, який видано 25.02.2008 року на підставі розпорядження Шаргородської РДА. Протягом тривалого часу земельною ділянкою позивача користувалися місцеві сільськогосподарські підприємства без укладення будь-яких договорів, за що сплачували їй певну плату за користування землею. Так само відповідач ПОП «Авангард» користувався земельною ділянкою позивача без укладення будь-якого договору, в тому числі, оренди, на підставі усного дозволу. У 2017 році керівник підприємства та, на думку позивача, представник підприємства Гуменюк Л.М., яка є вчителем Хоменківської ЗОШ як і позивач, зверталися до неї з приводу надання дозволу на користування земельною ділянкою для зручності використання земель єдиним масивом. Позивач не заперечувала щодо користування її земельною ділянкою за певну плату з розрахунку, з якого проводять оплату мешканцям с. Хоменки за користування земельними ділянками, але тільки до того часу, як вона сама почне використовувати землю за призначенням. У 2018 році позивач вирішила виділити земельну ділянку в натурі та використовувати для вирощування сільськогосподарської продукції, але при оформленні документів виявила, що відносно належної їй земельної ділянки наявний письмовий договір оренди з ПОП «Авангард», який вона не укладала та не підписувала як сама особисто, так і не уповноважувала на це інших осіб, так як не мала і не має волевиявлення на укладення відповідного договору, має наміри самостійного обробітку землі. З метою врегулювання спору позивач звернулася 25.11.2018 року до ПОП «Авангард» з заявою про повернення їй земельної ділянки та укладення відповідної угоди про це, але її заява проігнорована відповідачем. Оскільки договору оренди належної їй земельної ділянки позивач з відповідачем не укладала, такого волевиявлення не мала, то цей договір порушує її права власника та суперечить вимогам ЦК України щодо свободи укладення договору, підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача адвокат Костриця В.С. просить визнати договір оренди недійсним з підстав відсутності волевиявлення у позивача на його укладення, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого договір підписаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

До того ж, представник позивача адвокат Костриця В.С. просить суд звернути увагу на додаткові підстави визнання договору оренди недійсним, зокрема, у договорі оренди від 15.01.2018 року невірно вказано призначення земельної ділянки, належної позивачеві, та номер державного акта про право власності на землю.

Так, відповідно до державного акту, серія якого ЯД та номер 401172, призначення (використання) земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, тоді як в договорі оренди номер державного акту зазначено «101172», а призначення «для вирощування товарної сільськогосподарської продукції», тоді як у власності позивача немає земельної ділянки з таким номером державного акту і з таким призначенням (використанням).

Крім того, представник позивача адвокат Костриця В.С. просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн., витрати по оплаті за проведення експертизи в сумі 2355 грн. та за надання професійної правничої допомоги а сумі 4000 грн., оскільки докази про понесення судових витрат додані до матеріалів цивільної справи.

2. Виклад заперечень відповідача.

Представник відповідача ПОП «Авангард» адвокат Країло С.В., що діє на підставі довіреності від 26.06.2019 року та договору про надання правничої допомоги (а.с.55, 62-65), у вступному та в заключному слові і в ході судового розгляду пояснив, що відповідачем позов не визнається, оскільки вважає його безпідставним, а наведені в ньому мотиви надуманими. Зі слів керівника ПОП «Авангард» ОСОБА_2 йому, відомо, що підприємство орендує земельні ділянки на території Хоменківської сільської ради за межами населеного пункту на підставі письмових договорів оренди, в тому числі і з позивачем ОСОБА_1 . Працівники соціальної сфери с. Хоменки Шаргородського району мають у власності земельні ділянки, які передали в оренду ПОП «Авангард» і підприємство використовує ці земельні ділянки за призначенням, згідно з письмовими договорами оренди землі, для вирощування сільськогосподарської продукції. Орендодавцям щорічно сплачується орендна плата за користування земельними ділянками, як і позивачеві. Керівник ПОП уповноважила ОСОБА_3 щодо з`ясування можливості та бажання працівників соціальної сфери с. Хоменки укласти договори оренди земельних ділянок з підприємством. Позивач ОСОБА_1 не заперечувала щодо укладення договору оренди, отримала у ОСОБА_3 кілька примірників заповнених договорів оренди, пояснивши, що бажає ознайомитися з умовами оренди належної їй земельної ділянки. Через деякий час ОСОБА_1 знайшла ОСОБА_3 , повідомила, що умови оренди земельної ділянки її влаштовують, повернула 2 примірники договорів оренди від 15.01.2018 року, які були нею вже підписані, залишивши один примірник договору собі. У 2018 році позивач отримала орендну плату від відповідача за користування земельною ділянкою. Вважає, що на теперішній час, коли в с. Хоменки з`явилися інші сільгоспвиробники, які пропонують інші умови оренди, ніж ПОП «Авангард», позивач, знаючи, що підпис у договорі оренди учинявся нею не в присутності представника відповідача, намагається уникнути виконання умов договору оренди землі, вчиняє спроби ввести в оману з приводу того, що нею не підписувався договір оренди землі, що, як вважає позивач, свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору. Разом з тим, стверджує, що волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору оренди землі з відповідачем є очевидним, оскільки вона, як зазначає її представник, у 2017 році усно дозволила користуватися земельною ділянкою, проте, підприємство не користується земельними ділянками громадян з усного дозволу, а тільки на підставі договорів оренди. Договір оренди з позивачем укладено 15.01.2018 року на 10 років, а його реєстрацію проведено 16.01.2018 року, тому договір є чинним, дійсним, відповідає як вимогам ЗК України, так і вимогам спеціального Закону України «Про оренду землі».

Крім того, представник відповідача адвокат Країло С.В. пояснив, що висновок почеркознавчої експертизи не може братися судом до уваги, як єдиний доказ того, що позивач не мала волевиявлення на укладення та не підписувала договору оренди, оскільки цьому висновку суд зобов`язаний наданий оцінку в сукупності з іншими доказами, а також врахувати, що експерти не надали відповіді на поставлене відповідачем питання, тобто, на його думку, висновок експертизи є суперечливим.

До того ж, представник відповідача адвокат Країло С.В. звертає увагу суду на те, що позивач не з`явилася до суду для надання особистих пояснень, її представник відмовився від допиту в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 , що, на його думку, свідчить про те, що ОСОБА_1 бажає уникнути дослідження обставин справи та відповідальності за невиконання умов договору оренди землі.

Також представник відповідача адвокат Країло С.В. вважає, що у договорі оренди землі, який укладений з позивачем, допущено описку при зазначенні номеру державного акту, а призначення земельної ділянки вказано типове для всіх договорів оренди. При цьому, у договорі зазначені конфіденційні дані позивача паспорті дані та РНОКПП, які могли буди внесені у договір тільки при наявності згоди позивача, що підтверджує, на його думку, що позивач укладала спірний договір та надавала свої особисті дані для реквізитів у договорі.

Адвокат Країло С.В. просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

3. Виклад позиції третьої особи.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук О.С. не скористався право на подання до суду пояснень на позов, які мають відповідати вимогам, встановленим ст.181 ЦПК України, не дивлячись на пропозицію, висловлену в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 03.04.2019 року.

В судове засідання державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук О.С. не прибув, на електронну адресу суду надіслав заяву від 18.12.2019 року про розгляд справи у його відсутності через неможливість прибуття в судове засідання, при розгляді спору покладається на вирішення суду (а.с.221).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи

1. Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала до суду клопотання про додаткове витребування доказів документів та виклик свідка (а.с.17-18).

2. 13.06.2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Костриця В.С. подав заяву про переведення розгляду справи із спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження (а.с.46).

3. 05.07.2019 року в підготовче судове засідання представник позивача адвокат Костриця В.С. подав клопотання про витребування документів (а.с.86).

4. 30.07.2019 року представник позивача адвокат Костриця В.С. подав до суду клопотання про залишення без розгляду відзиву та заперечення відповідача (а.с.97-98); клопотання про приєднання документів, пов`язаних з наданням правничої допомоги (а.с.108); клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (а.с.111-112).

5. 16.08.2019 року та 03.10.2019 року представник позивача адвокат Костриця В.С. подав до суду клопотання про приєднання документів із зразками підписів позивача (а.с.126, 149).

6. 18.12.2019 року представник позивача адвокат Костриця В.С. подав до суду клопотання про приєднання документу, пов`язаного з понесенням судових витрат (а.с.219).

7. Директор ПОП «Авангард» Мотузок Н.І. на електронну адресу суду надіслала заяви про відкладення судового засідання від 23.04.2019 року, 29.05.2019 року (а.с.26, 38).

8. 27.06.2019 року представник відповідача ПОП «Авангард» адвокат Країло С.В. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.53-54) та заперечення на клопотання позивача про виклик свідка (а.с.57).

9. 30.07.2019 року представник відповідача адвокат Країло С.В. подав до суду заяву по суті клопотання про призначення експертизи (а.с.102-103).

10. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук О.С. 11.04.2019 року надіслав до суду лист за №02-18-57 від 10.04.2019 року про здійснення реєстрації ним договору оренди землі між позивачем та відповідачем та щодо витребування реєстраційної справи (а.с.23).

11. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук О.С. подав заяви про розгляд справи у його відсутності від 16.05.2019 року, 29.05.2019 року, 03.07.2019 року, 30.07.2019 року, 04.10.2019 року, 06.12.2019 року. 12.12.2019 року, 18.12.2019 року (а.с.30, 39, 61, 104, 167, 171, 205, 211, 221).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 03.04.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Приватно-орендного підприємства «Авангард», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарука О.С., про визнання недійсним договору оренди землі та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у триденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачеві у триденний строк з дня отримання відповіді на відзив подати заперечення на відповідь на відзив, третій особі у п`ятнадцятиденний строк подати письмові пояснення щодо позову (а.с.20-21).

2. 24.04.2019 року, 17.05.2019 року, 29.05.2019 року, 13.06.2019 року відкладено судові засідання у справі через неприбуття сторін та за клопотаннями про відкладення (а.с.27, 35, 40, 47).

3. Відповідно до ухвали суду від 03.07.2019 року задоволено клопотання позивача про перехід до розгляду означеної справи за правилами загального позовного провадження; відкрито підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.80-81).

4. Ухвалою суду від 05.07.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та виклик свідка (а.с.89-91).

5. Відповідно до ухвали суду від 30.07.2019 року, частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Костриці В.С. про залишення без розгляду відзиву та заперечення відповідача: відзив представника відповідача адвоката Країло С.В. залишено без розгляду; в решті клопотання відмовлено (а.с.116-118).

6. 30.07.2019 року у підготовчому судовому засіданні, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача адвоката Костриці В.С. про приєднання до матеріалів цивільної справи документів, пов`язаних з наданням правничої допомоги (а.с.119, на звороті).

7. Ухвалою суду від 30.07.2019 року задоволено клопотання представників позивача та відповідача і у означеній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.121-123).

8. Відповідно до ухвали суду від 03.10.2019 року поновлено провадження у означеній цивільній справі та призначено підготовче засідання для вирішення клопотання експерта (а.с.142-143).

9. 04.10.2019 року відкладено підготовче судове засідання, призначене для розгляду клопотання експерта, через неприбуття в судове засідання сторін та їх представників (а.с.168).

10. 07.10.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання експерта ВВ КНДІСЕ Мельник Л.Ю. про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи; задоволено клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів цивільної справи документів із зразками підписів позивача; провадження у означеній цивільній справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.173-175).

11. Відповідно до ухвали суду від 06.12.2019 року поновлено провадження у означеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2019 року (а.с.207-208).

12. 12.12.2019 року у підготовчому судовому засіданні, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про задоволення заяви представника позивача адвоката Костриці В.С. про приєднання до матеріалів цивільної справи документів, пов`язаних з судовими витратами, які будуть надані під час судового розгляду (а.с.212, на звороті).

13. Ухвалою суду від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження у означеній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.12.2019 року (а.с.213-214).

14. 18.12.2019 року у судовому засіданні, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про задоволення заяви представника позивача адвоката Костриці В.С. про приєднання до матеріалів цивільної справи документу, пов`язаного з понесенням судових витрат, про що було заявлено представником позивача у підготовчому судовому засіданні 12.12.2019 року (а.с.223).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли земельні правовідносини та цивільно-правові відносини щодо недійсності правочинів.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1 площею 0,5400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №401172, виданого 25 лютого 2008 року на підставі розпорядження Шаргородської РДА за №99 від 01.03.2007 року (а.с.9).

Згідно із наявним у матеріалах цивільної справи договором оренди землі від 15.01.2018 року, оригінал якого, наданий відповідачем, досліджено у судовому засіданні, земельна ділянка з кадастровим № НОМЕР_1 площею 0,5400 га, належна позивачу ОСОБА_1 , передається в оренду ПОП «Авангард» строком на 10 років зі сплатою орендної плати до 31 грудня поточного року в грошовому виразі в розмірі 1200 грн. або за згодою орендодавця, продукцією, що виробляється (зерном або продукцією переробки) (п.п.1, 2, 7, 8, 9 Договору) (а.с.10-11).

У преамбулі Договору, а також у розділі Договору «Реквізити та підписи сторін» орендодавцем зазначено позивача ОСОБА_1 , а орендарем Приватно-орендне підприємство «Авангард» в особі директора Мотузок Надії Іванівни (а.с.10-11).

Згідно з умовами п.п.1, 2, 7, 8, 9 даного договору оренди землі від 15.01.2018 року, позивач передала відповідачеві ПОП «Авангард» у строкове платне користування строком на 10 років за орендну плату, що становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (1200 грн.), для сільськогосподарського використання належну їй земельну ділянку № НОМЕР_2 , призначену для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, площею 0,5400 га, яка знаходиться на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з кадастровим номером 020010146, державний акт, що посвідчує право власності: серія ЯД номер 101172.

Разом з тим, судом встановлено, що дані об`єкту оренди, які зазначені в умовах Договору, не відповідають дійсним даним об`єкту оренди, оскільки в п.п.1, 16 договору оренди вказано цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, тоді як у документі, який посвідчує право власності позивача на вказану земельну ділянку державному акті цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства.

Також, в п.2 оспорюваного договору для ідентифікації об`єкту оренди зазначено серію і номер державного акту про право власності на земельну ділянку: ЯД 101172, тоді як позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на підставі державного акту серії ЯД №401172.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не є власником земельної ділянки з таким цільовим призначенням та номером державного акту, які зазначені у оспорюваному договорі.

З оглянутої в судовому засіданні реєстраційної справи №253 вбачається, що договір оренди землі від 15.01.2018 року між позивачем та відповідачем зареєстрований державним реєстратором Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончаруком О.С. 16.01.2018 року, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис за №24463770; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі від 15.01.2018 року; вид іншого речового права право оренди земельної ділянки; строк дії: договір оренди укладено на 10 років, з правом пролонгації; цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; орендодавець ОСОБА_1 , орендар Приватно-орендне підприємство «Авангард» 04003 від 11.05.2012 року; заявник державної реєстрації прав та їх обтяжень ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 111217990 від 22.01.2018 року, який міститься в матеріалах реєстраційної справи.

Крім того, судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 договору оренди землі від 15.01.2018 року без номера з ПОП «Авангард» не підписувала, довіреності на підписання та укладення вказаного договору від її імені іншим особам не надавала, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями представника позивача, а також підтверджується висновком експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №5675/5676/19-21 від 27.11.2019 року (а.с.182-186).

Проведення експертизи здійснювалося на підставі ухвали суду від 30.07.2019 року за клопотанням представників сторін адвокатів Костриці В.С. та Країла С.В., які судом задоволено і перед експертами поставлені питання: 1) чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 нею самою чи іншою особою в розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області? 2) чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі б/н від 15 січня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка, в графі «Орендодавець» навмисно зміненим почерком, у незвичних умовах, чи не знаходилася ОСОБА_1 в момент підписання цього документу в незвичайному стані, і якщо так, то яка ймовірність виконання підпису самою ОСОБА_1 ? (а.с.121-123).

З висновку експертів вбачається, що згідно з вимогами «Методики дослідження підписів» та методики «Почеркознавче дослідження підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів» почеркознавче дослідження підписів слід проводити після їх дослідження експертом на предмет можливої технічної підготовки з метою підробки.

Так, відповідно до п.1 висновку експертів, підпис від імені ОСОБА_1 в розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

При дослідженні підпису позивача під оспорюваним договором оренди землі та зразків підпису ОСОБА_1 експертами встановлені розбіжні ознаки, стійкі та суттєві, і їх кількість достатня для висновку про те, що досліджуваний підпис виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою.

Так, відповідно до висновку експертів за №5675/5676/19-21 від 27.11.2019 року Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що підпис в розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (п.2 висновку експертів) (а.с.182-186).

Отже, суд встановив, що експертом надано однозначну відповідь на поставлене питання в ухвалі суду про призначення експертизи про те, ким виконаний підпис під оспорюваним договором оренди землі, зокрема, ОСОБА_1 чи іншою особою, оскільки експертом встановлено, що підпис у означеному договорі оренди виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, експертами надана відповідь у негативній формі щодо питання про те, чи підписано договір оренди землі ОСОБА_1 , та зазначено, що він підписаний іншою особою.

Вказаний вище висновок експертів надано на підставі експертного дослідження того примірника договору оренди, який був наявний у відповідача і надавався останнім у розпорядження суду, відповідно до ухвали від 05.07.2019 року, та в подальшому був направлений судом для проведення почеркознавчої експертизи експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ч.1 ст.106 ЦПК України).

Учасники справи не подавали суду висновків експертів, складених на їх замовлення.

Крім того, після надходження висновку експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №5675/5676/19-21 від 27.11.2019 року та оголошення його в судовому засіданні, учасники справи не заявляли клопотань про проведення додаткової чи повторної експертизи.

Суд вважає, що вказаний висновок експертів є належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 не підписувала договору оренди землі із відповідачем від 15.01.2018 року.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

З наведених підстав суд вважає необґрунтованим аргумент представника відповідача адвоката Країла С.В. про те, що зазначений вище висновок експертів не свідчить однозначно про те, що позивач не підписувала спірний договір оренди землі, враховуючи, що експерти не відповіли на питання, яке задано відповідачем для експертизи, зокрема: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в договорі оренди землі б/н від 15 січня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка, в графі «Орендодавець» навмисно зміненим почерком, у незвичних умовах, чи не знаходилася ОСОБА_1 в момент підписання цього документу в незвичайному стані, і якщо так, то яка ймовірність виконання підпису самою ОСОБА_1 ?, що, на його думку, дає підстави стверджувати, що договір оренди підписаний позивачем.

Так, вказане ствердження суд вважає необґрунтованим, оскільки на дослідження експертів надавався примірник договору, наявний у розпорядженні відповідача, а також суд враховує, що експертами надана відповідь у негативній формі щодо першого питання в ухвалі суду про те, чи підписано договір оренди землі ОСОБА_1 , та надано однозначну відповідь, що він підписаний іншою особою, у зв`язку із чим відповідь на запитання в ухвалі суду про те, виконаний підпис під договором оренди ОСОБА_1 навмисно зміненим почерком, у незвичних умовах, чи не знаходилася ОСОБА_1 в момент підписання цього документу в незвичайному стані, і якщо так, то яка ймовірність виконання підпису самою ОСОБА_1 виключається через одночасність висновку про те, що договір підписано іншою особою.

При цьому, на запитання суду до представника відповідача адвоката Країла С.В. про те, чи проводитиме відповідач почеркознавчу експертизу самостійно чи за звертатиметься до суду з клопотанням про призначення повторної чи додаткової судової почеркознавчої експертизи, останній повідомив, що не бажає заявляти відповідне клопотання, оскільки він упевнений у тому, що договір підписаний позивачем, пройшов державну реєстрацію, виконується сторонами, зокрема, відповідач сплачує орендну плату, а позивач отримує цю орендну плату, що свідчить про наявність у позивача волевиявлення на укладення спірного договору.

Разом з тим, суд зауважує, що доказів на підтвердження факту сплати орендної плати позивачеві відповідачем суду не представлено.

З наведених підстав суд вважає, що відповідач не довів належними, достовірними та достатніми доказами факту, що спірний договір оренди підписаний позивачем.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 посилалася на відсутність волевиявлення під час укладення оспорюваного договору.

Як встановлено судом, згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи від 27.11.2019 року за №5675/5676/19-21, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 15 січня 2018 року виконано не позивачем, а іншою особою.

Отже, спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою.

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вільного волевиявлення на укладення та підписання договору оренди землі від 15.01.2018 року з відповідачем не мала.

Також, судом встановлено, що ні позивачем, ні відповідачем до суду не надавався акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду після укладення та державної реєстрації оспорюваного договору, тоді як п.20 Договору встановлено, що після державної реєстрації договору оренди земельна ділянка повинна передаватися орендарю, тобто земельна ділянка позивачем у оренду відповідачеві не передавалася, що також свідчить про відсутність волевиявлення позивача на укладення з відповідачем договору оренди землі.

Вказані обставини є підставою для визнання недійсним договору оренди землі від 15 січня 2018 року за ст.ст.203, 215 ЦК України, у зв`язку з підписанням договору не позивачем, а іншою особою, яка не мала на це повноважень, та відсутністю волевиявлення власника земельної ділянки ОСОБА_1 на укладення та підписання договору оренди землі з відповідачем та на передачу належної їй земельної ділянки відповідачеві в оренду.

Проте, судом встановлено, що відповідач ПОП «Авангард» користується земельною ділянкою позивача ОСОБА_1 на підставі вказаного вище Договору оренди земельної ділянки без номера від 15.01.2018 року, що вбачається із пояснень в судовому засіданні представників позивача та відповідача.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні аргументи представника відповідача про те, що позивач, отримуючи від відповідача орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою, тим самим виявила свою волю на укладення вказаного договору оренди, оскільки ствердження представника відповідача про отримання позивачем орендної плати не підтверджено жодними доказами та до того ж, навіть у випадку отримання плати за користування земельною ділянкою, вказаний факт не спростовує непогодження позивача з умовами спірного договору та відсутності у позивача волевиявлення підписувати та укладати оспорюваний договір.

Також, суд відхиляє як безпідставні аргументи представника відповідача про те, що позивач ознайомлювалася із умовами договору оренди, які її задовольнили, у в`язку із чим ОСОБА_1 його підписала та надала свої особисті конфіденційні дані: дані паспорта, РНОКПП, дані про серію та номер державного акту.

Суд вважає, що вказаний аргумент представника відповідача не заслуговує на увагу, так як відповідачем не представлено суду доказів надання позивачем відповідачеві даних про свою особу та про власність на земельну ділянку.

До того ж, відомості про об`єкт оренди, які зазначені в договорі, не відповідають реквізитам земельної ділянки, зазначеним у державному акті, зокрема, щодо цільового призначення земельної ділянки та номеру державного акту.

Також, судом встановлено, що довіреності на підписання договору від імені позивача іншою особою, яка мала б зберігатися разом із договором, суду не представлено.

Таким чином, судом встановлено, що оспорюваний договір оренди землі суперечить ст.ст.203, 205 ЦК України, оскільки відсутнє вільне волевиявлення позивача на його укладення, він не спрямований на настання правових наслідків, обумовлених договором, та договір не вчинений у письмовій формі, так як не підписаний позивачем, що є підставою для визнання договору недійсним.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 року у справі за №543/487/15-ц.

Отже, спірним договором оренди права та охоронювані законом інтереси позивача ОСОБА_1 на мирне володіння та розпорядження своїм майном (земельною ділянкою), передбачене ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено відповідачем, тому підлягає судовому захисту.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають земельні правовідносини та цивільно-правові відносини щодо недійсності правочинів, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, ЗК України, ЦК України, спеціальним нормативно-правовим актом ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Також, статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст.792 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно із ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.13, ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі»).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 3 та 4 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам… Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст.206 ЦК України).

За правилами ст.208 ЦК України правочини між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони… Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до вимог ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним лише за рішенням суду.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю… Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (ч.ч.1, 5 ст.216 ЦК України).

VІ. Висновки суду.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що спірним договором оренди землі права та охоронювані законом інтереси позивача ОСОБА_1 на мирне володіння та розпорядження своїм майном (земельною ділянкою), передбачене ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушені відповідачем, тому підлягають захисту.

Проаналізовані вище обставини та вимоги законодавства є підставою для визнання Договору оренди землі без номера від 15.01.2018 року недійсним за ст.ст.203, 215 ЦК України, у зв`язку з підписанням оспорюваного Договору не позивачем ОСОБА_1 , а іншою особою, яка не мала на це повноважень, та відсутністю волевиявлення власника земельної ділянки ОСОБА_1 на укладення та підписання Договору оренди землі з відповідачем.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відтак, суд констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог та спростовано аргументи представника відповідача про те, що позивачем підписувався оспорюваний договір оренди землі та наявне волевиявлення позивача на укладення договору оренди.

Отже, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні аргументи представника відповідача про те, що позивач не з`явилася до суду для надання особистих пояснень, її представник відмовився від допиту в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 , що, на його думку, свідчить про те, що ОСОБА_1 бажає уникнути дослідження обставин справи та відповідальності за невиконання умов договору оренди землі, оскільки частинами 1, 2 статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

До того ж, сторонами у справі не заявлялося клопотання про визнання обов`язковою явки в судове засідання позивача для надання особистих пояснень, таких підстав не встановлено і судом, враховуючи, що під час підготовчого провадження та під час судового розгляду справи по суті інтереси позивача належним чином представлені уповноваженою на те особою адвокатом Кострицею В.С.

Також, суд відхиляє як безпідставне ствердження представника відповідача про те, що представник позивача відмовився від допиту в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 , що, на його думку, свідчить про те, що ОСОБА_1 бажає уникнути дослідження обставин справи та відповідальності за невиконання умов договору оренди землі, оскільки ч.3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у зв`язку із чим позивач та його представник мають право розпоряджатися своїми правами щодо доказування на власний розсуд. При цьому, відмовляючись у судовому засіданні від допиту в якості свідка ОСОБА_3 , представник позивача зазначив, що у позивача не має достовірних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_3 щодо оформлення договорів оренди земельних ділянок жителів с. Хоменки з відповідачем, а також на те, що висновком судово-почеркознавчої експертизи надано однозначну відповідь про те, що позивач не підписувала оспорюваного договору оренди землі, тому виклик свідка ОСОБА_3 при таких обставинах вважає втратою процесуального часу, що призведе до порушення процесуальних строків розгляду цієї справи.

Відтак, проаналізовані законодавство та докази переконують суд у обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 , тому позов підлягає задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При зверненні з позовом до суду позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.1).

Ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

За проведення судової почеркознавчої експертизи позивачем ОСОБА_1 сплачено грошові кошти в сумі 2355 грн. (а.с.220), які підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України.

Позивачем додано до позову витяг з договору про надання правової (правничої) допомоги та представництво від 19.10.2018 року, укладеного між нею та адвокатом Кострицею В.С. (а.с.15); копію свідоцтва адвоката ОСОБА_4 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.16); ордер від 02.04.2019 року серії ВН №097074 (а.с.14); розрахунок суми гонорару (понесених витрат) за надану професійну правничу допомогу (послуги) адвоката від 30.07.2019 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кострицею В.С. (а.с.110); квитанцію до прибуткового касового ордера серії 02 БР №448097 від 11.06.2019 року про оплату позивачем послуг та робіт адвоката Костриці В.С. при наданні їй професійної правничої допомоги на суму 4000 грн. (а.с.109).

Таким чином, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 4000 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки розмір витрат встановлений згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги і є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, витрати на надання професійної правничої допомоги фактично понесені позивачем і документально підтверджені.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13. 81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.202, 203, 205, 206, 207, 208, 215, 638 ЦК України, ст.ст.93, 124, 125 Земельного кодексу України, ст.ст.1, 14 Закону України «Про оренду землі»,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватно-орендного підприємства «Авангард», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарука Олексія Сергійовича, про визнання недійсним договору оренди землі задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 15 (п`ятнадцятого) січня 2018 (дві тисячі вісімнадцятого) року, між ОСОБА_1 та Приватно-орендним підприємством «Авангард» про оренду належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки за №146 з кадастровим номером 020010146 площею 0,54 га, розміщеної на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за межами населеного пункту, зареєстрований державним реєстратором Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 16 січня 2018 року, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис номер 24463770 про інше речове право право оренди земельної ділянки.

Стягнути з Приватно-орендного підприємства «Авангард» на користь ОСОБА_1 судові витрати: по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок; по сплаті на проведення судової почеркознавчої експертизи №5675/5676/19-21 від 27.11.2019 року в сумі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень; по сплаті витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін, третьої особи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 ;

- відповідач Приватно-орендне підприємство «Авангард», ідентифікаційний код за , місцезнаходження с. Зведенівка Шаргородського району Вінницької області, вул. Мічуріна, 66, поштова адреса м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 3, каб.202, 21020;

- третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук Олексій Сергійович, місцезнаходження Вінницька область. Шаргородський район, с. Джурин, вул. Заводська, буд.2, ідентифікаційний код за .

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.

Суддя: