Житомирський апеляційний суд
Справа №278/726/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 18 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/726/18 за позовною заявою Житомирської місцевої прокуратури до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та зобов'язання повернути майно

за апеляційною скаргою Житомирської місцевої прокуратури на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року, яка ухвалена суддею Зубчук І.В. в м. Житомир

встановив:

У березні 2018 року Житомирська місцева прокуратура звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 527 від 26.09.2016 р. «про затвердження переліку об'єктів, які підлягають відчуженню у 2016 році»; визнати незаконним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району № 652 від 08.11.2016 р. «Про продаж приміщень Денишівського дошкільного навчального закладу «Сонечко»; визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу будівлі дитячого садка площею 157,78 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 від 30.05.2017 р., укладеним між Тетерівською сільською радою Житомирського району та ОСОБА_2; зобов'язати ОСОБА_2 звільнити та повернути будівлю дитячого садка до комунальної власності територіальної громади в особі Тетерівської сільської ради; скасувати запис від 30.05.2017 р. у Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно про право власності ОСОБА_2 на будівлю дитсадка площею 157,78 кв.м в АДРЕСА_1

Під час судового розгляду справи, представник відповідача - Тетерівської сільської ради Житомирського району заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи приміщення дитячого садка «Сонечко».

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року клопотання представника відповідача задоволено та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експерту ОСОБА_3

На розгляд експерта поставлено наступні питання:

- чи відповідає приміщення (будівля) дитячого садка «Сонечко», загальною площею 157,78 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 державним будівельним нормам?

- в якому технічному стані знаходяться конструктивні елементи приміщення (будівлі) дитячого садка «Сонечко», загальною площею 157,78 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- чи може приміщення (будівля) дитячого садка «Сонечко», загальною площею 157,78 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 експлуатуватися як дитячий садок без проведення ремонту та чи доцільно проводити ремонт?

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначено, що судом неправильно визначено коло обставин, які підлягатимуть дослідженню під час розгляду справи по суті, не наведено належні правові підстави для її призначення. Суд не здійснив посилання на жодні нормативно-правові акти, які свідчать про те, що вирішення вказаного спору є неможливим без проведення судової будівельно-технічної експертизи, належним чином не обґрунтував, у чому саме полягає важливе значення її проведення для розгляду справи по суті. Позивач зазначає, що не передбачено можливості відчуження майна закладів освіти у випадку, якщо останні не відповідають будівельно-технічним вимогам чи санітарно-гігієнічним нормам, тому призначення такої експертизи взагалі не має будь-якого правового значення для вирішення справи по суті.

Відповідачі не скористалися правом, визначеним статтею 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу не подавали.

В судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовільнити, ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Представник відповідачів проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду про призначення експертизи без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно із ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

За частиною 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з вступної, описової та мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу та резолютивної частини (ст. 260 ЦПК України).

Задовольняючи клопотання та призначаючи у справі експертизу, суд виходив з того, що вирішення вказаних у клопотанні питань, має важливе значення для правильного та об'єктивного розгляду справи по суті.

При цьому, суд не звернув уваги, що зміст позовних вимог вказує на те, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо визнання незаконним відчуження Тетерівською сільською радою Житомирського району приміщень дошкільного навчального закладу.

Відповідно до ст. 63 ч.1 Закону України «Про освіту» матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Аналогічні положення затверджені в статті 38 Закону України «Про дошкільну освіту».

Згідно з ч.2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації - об'єкти освіти.

Суд на зазначене уваги не звернув, не здійснив посилання на нормативно-правові акти, які б свідчили про те, що вирішення вказаного спору неможливе без проведення судової будівельно-технічної експертизи, не обґрунтував у чому саме полягає важливе значення її проведення для розгляду справи по суті.

Посилання суду на п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» є безпідставним, оскільки вказаний висновок регулює питання призначення експертизи у разі подачі учасниками справи заяви про те, що доданий до справи документ викликає сумнів з приводу його достовірності.

Отже, в даному випадку, вказівка судом на вказаний вище пункт Постанови Пленуму та визнання експертизи як важливої і необхідної для правильного та об'єктивного розгляду справи по суті є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки відбулась без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищезазначене, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Житомирської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Судді