Справа № 666/5104/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки, укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк КБ «ПриватБанк», припиненим та за зустрічною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено 25.04.2007 р. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», посвідченого третьою особою приватним нотаріусом Херсонського міського округу Новіковою Леніною Василівною, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р.

встановив:

01.09.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 25.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №НЕН3GА00000122, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 36000 доларів США., а остання прийняла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно умов договору. В забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором позивачем було укладено з ОСОБА_1 договір поруки від 25.04.2007 року, згідно до умов зазначеного договору поручитель прийняв на себе зобов`язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання його грошових зобов`язань у повному обсязі. Позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, видавши кошти відповідачу, яка належним чином свої зобов`язання за договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за договором станом на 03.08.2015 року становить 25504,94 доларів США, що еквівалентно 538664,43грн., з яких 21 895,93 дол.США- заборгованість за кредитом, 2 114,31 дол. США-по процентам за користування кредитом, 144,00 дол. США-по комісії за користування кредитом, 124,91 дол. США-пеня, а також штрафи за договором, 11,84 дол. США- штраф (фіксована частина),1213,96 дол. США- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідачів як з солідарних боржників заборгованість за кредитним договором, судові витрати покласти на відповідачів.

22.09.2015 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

22.10.2015 р. заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року станом на 03.08.2015 року у розмірі 25 504,94 долара США, що еквівалентно 538664,43грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1887,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1887,00 грн.

05.11.2015 р. до Дніпровського районного суду м. Херсона звернулась ОСОБА_2 з заявою про перегляд заочного рішення від 22.10.2015 року.

09.12.2015 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона заочне рішення від 22.10.2015 року скасовано, справу призначено для розгляду в загальному порядку.

18.02.2016 р ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона призначено по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено експерту Манжосіній О.В., провадження у справі зупинено до надходження до суду висновків експерта.

24.10.2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 29 від 23.10.2017 р.

25.10.2017 р. ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області прийнято до провадження позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду.

11.04.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 з зустрічною позовною заявою про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що лише з жовтня 2015 року, з заочного рішення, винесеного у даній справі та з ухвали від 09.12.2015 р. йому стало відомо про порушення його прав в наслідок підвищення ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки за користування кредитом та збільшенням строку кредитування з 25.04.2012 р. до 25.04.2022 р. відповідно до умов додаткової угоди №10, яка укладена ОСОБА_2 25.02.2009 р. з банком без погодження цих умов з ним, як з поручителем за кредитним договором№НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року, а за п.12 договору поруки він припиняється після настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Додатковою підставою зазначив не пред`явлення банком вимоги до поручителя про сплату заборгованості за кредитним договором більше ніж 3-х років, оскільки з позовом банк звернувся 01.09.2015 р., Також вказав, що основне зобов`язання припинено погашенням ОСОБА_2 заборгованості у відповідності до висновку експерта, що також є підставою припинення договору поруки. Просив поновити строк для подання позовної заяви, порушений ним з поважних причин, визнати договір поруки №НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року, який укладено між ним та банком, припиненим, стягнути з останнього на його користь понесені судові витрати.

04.05.2016 р. ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області вказана позовна заява прийнята до провадження у справі №766/613/16ц

29.01.2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за №4868800 від 25.04.2007 р., про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р. та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Посилаючись на те, що в наслідок укладання кредитного договору ними в забезпечення його виконання було укладено договір іпотеки 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992,за пунктом 5 якого видана заставна, про що внесені відповідні записи до Державних реєстрів, а за висновками судової економічної експертизи №29 від 23.10.2017 р., проведеної у даній справі встановлена заборгованість у сумі 11624,16 дол. США, позивач ОСОБА_2 сплатила на рахунок погашення кредитної заборгованості 23.01.2018 року 15 407,18 дол.США, про що повідомила банк 24.01.18 р.та просила його надати відповідний документ щодо припинення зобов`язань, який на час звернення до суду від банку не було отримано, а тому просять їх позовні вимоги задовольнити

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2018 року передано цивільну справу №766/613/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим від судді Майдан С.І. для вирішення питання про об`єднання в одне провадження з цивільною справою № 666/5104/15ц, яка перебуває в провадженні судді Гаврилова Д.В.

22.06.2018р. ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу № 766/613/16ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим об`єднано в одне провадження для спільного розгляду і вирішення зі справою № 666/5104/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Справі присвоєно номер № 666/5104/15-ц, пров. № 2/776/2874/18 та призначено до розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2018 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 з позовом про визнання поруки припиненою, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження.

02.04.2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічними позовами ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися про розгляд справи, повідомлялися у встановленому законом порядку, надали заяву, якою просять суд розглянути справу у їх відсутність, з урахуванням письмових пояснень вирішити спір по суті, вимоги банку про повернення кредиту не відбулось, а звернення з позовом банк здійснив 01.09.2015 р., відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим і зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися про розгляд справи, повідомлялися у встановленому законом порядку, надали заяву, якою просять суд розглянути справу у їх відсутність, з урахуванням додаткових обґрунтуваннях позовної заяви та письмових пояснень вирішити спір по суті, відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим і зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р.,про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що первісний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки припиненим і зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 ,яка належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 37 800 доларів США на споживчі цілі , а саме: на ремонт квартири - 36 540 доларів США та на сплату страхових платежів - 1800 доларів США, які відповідно до п.п.2.1.3, 2.2.7 договору перераховуються банком згідно з укладеними позичальником страховими договорами у випадку непред`явлення останнім документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел до дат їхньої сплати , визначених договором страхування.

За користування кредитними коштами сторони встановили відсотки у розмірі 0,92% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, передбачили сплату: винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту , 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати ; відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 договору. ОСОБА_2 як позичальник зобов`язалася повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами із встановленою сумою щомісячного ануїтетного платежу в розмірі 872 доларів США.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 25.04.2007 року банк уклав із ОСОБА_1 договір поруки, за умовами якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором у повному обсязі.

25 лютого 2009 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 укладена додаткова угода №10, якою внесені зміни до кредитного договору від 25.04.2007 року, а саме: абзац перший пункту 1.1 кредитного договору викладений у новій редакції, відповідно до якої банк зобов`язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 25.04.2007 р. по 25.04.2022р. включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 37 800 доларів США на споживчі цілі, а саме: на ремонт квартири-36 540 доларів США, а також у розмірі 1800 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 кредитного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 договору. Періодом сплати вважати період з 17 про 25 число кожного місяця.

Додатковою угодою зменшено розмір щомісячного ануїтетного платежу до 357,03 доларів США і зазначено про те, що цей платіж складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди.

Згідно Звіту 168/02 за результатами правильності розрахунку заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами в рамках виконання умов кредитного договору між кредитором-ПАТ КБ «ПриватБанк» та боржником- ОСОБА_2 від 15.12.2015 р., складеному АФ «Профі-Аудіт» на підставі договору №1ю від 11.12.2015 р. станом на 30.09.2015 р. заборгованість по тілу кредиту складає 15 510,84 дол. США та 630,35 дол. США-по процентам (арк.с.104).

У відповідності до висновку судової економічної експертизи №29 від 12.10.2017 р., яка призначена 18.02.2016 р ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона, експерт, відповідаючи на перше питання зазначив: наявний у справі розрахунок заборгованості станом на 03.08.2015р.(по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. та додатковій угоді №10 від 25.02.2009 р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту не відповідає. Загальні відхилення (завищення сум) між розрахунками Банку та Експерта стосовно заборгованості ОСОБА_2 за кредитом, відсотками, комісією та пенею складають: 12594,65 дол. США за припущенням, що винагорода за надання фінансового інструменту нараховувалась, 3795,92 дол. США за припущенням, що винагорода за надання фінансового інструменту не нараховувалась.

Експерт по другому питанню зазначив, що заборгованість за кредитом станом на 03.08.2015 р. з нарахуванням винагороди за надання фінансового інструменту та за умови, що надмірно сплачені кошти по пені, штрафу, процентам щомісячно перераховуються як погашення тіла кредиту у доларах США з нарахуванням всіх внесених ОСОБА_2 становить 20 055,37 дол. США, в т.ч.: за кредитом- 18504.69 дол.США, в тому числі прострочення 139,38 дол. США, за відсотками-1478.68 дол.США,з комісії-72 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 423703.08 грн. Сума пені становить 427,86 дол.США, що складає 9 039,26 грн. Розмір заборгованості станом на 24.01.2017 р. без нарахування винагороди за надання фінансового інструменту та за умови, що надмірно сплачені кошти по пені, штрафу, процентам й по щомісячній комісії помісячно перераховується як погашення тіла кредиту у доларах США з врахуванням всіх внесених ОСОБА_2 платежів, становить 11 624, 16 дол. США, в т.ч.: за кредитом-11427,27 дол.США в т.ч. прострочення- 139,38 дол.США, за відсотками-196,89 дол. США, заборгованість з комісії- 0,00 грн., в гривневому еквіваленті становить 245579,72 грн. Сума пені за кредитним договором № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. з припущенням, що винагорода за надання фінансового інструменту з 25.02.2009 р. не нараховувалась, складає 60,34 дол.США, що становить на 03.08.2015 р. 1274,78 грн.

По третьому питанню експерт зазначив, що ануїтетний платіж в сумі 872 доларів США умовам кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також реальній процентній ставці не відповідає. Ануїтетний платіж в сумі 357,03 доларів США умовам кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. та додаткової угоди №10 від 25.02.2009 р. ,а також реальній процентній ставці не відповідає.

Ураховуючи умови кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. та додатковій угоді №10 від 25.02.2009 р., згідно якої виключено текст «0,20% від суми виданого кредиту щомісячно у період сплати», суд дійшов висновку про відсутність підстав у банку для нарахування щомісячної винагороди в розмірі 72 дол. США починаючи з 25.02.2009 року, а тому приймає до уваги розрахунок експерта розміру заборгованості станом на 24.01.2017 р. без нарахування винагороди за надання фінансового інструменту.

У відповідності до заяви, яка направлена на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», експрес-накладною від 25.01.2018 р. за квитанціями від 23.01.2018 року з цільовим призначенням: надходження за платіжними картками ОСОБА_2 з платіжної картки 2909 НОМЕР_1 погашення заборгованості і процентів по кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., остання на адресу позивача направила 5407, 18 дол. США, що в еквіваленті становить 156136,85 грн. та на суму 10 000,00 дол. США.,що в еквіваленті становить 288 758,37 грн. на загальну суму 15 407,18 дол.США, що в еквіваленті становить 444895,22 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 598 ЦКУ зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст.599 ЦКУ зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Аналізуючи наведені приписи закону, висновок експерта №29 від 12.10.2017 р., додаткову угоду №10 від 25.02.2009 р., згідно якої за сторони не погоджували нарахування щомісячної винагороди в розмірі 72 доларів США за надання фінансового інструменту, внаслідок чого суд приймає до уваги заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 11 624, 16 дол. США, в т.ч.: за кредитом-11427,27 дол.США в т.ч. прострочення- 139,38 дол.США, за відсотками-196,89 дол. США, заборгованість з комісії- 0,00 грн., в гривневому еквіваленті становить 245579,72 грн., сума пені складає 60,34 дол.США, що становить на 03.08.2015 р. 1274,78 грн., разом 246854,45 грн., ураховуючи квитанції від 23.01.2018 року, у відповідності до яких ОСОБА_2 погасила заборгованість і проценти по кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. у розмірі 15 407,18 дол.США, що в еквіваленті становить 444895,22 грн., суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.599 ЦКУ порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання .

Аналізуючи наведену норму закону, ураховуючи висновок експерта №29 від 12.10.2017 р, погашення ОСОБА_2 заборгованості і процентів по кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. у розмірі 15 407,18 дол.США, що в еквіваленті становить 444895,22 грн., суд вважає зобов`язання ОСОБА_2 по кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. та додатковій угоді №10 від 25.02.2009 р. припиненими виконанням, проведеним належним чином, в наслідок чого договір поруки від 25.04.2007 р, який укладено між ОСОБА_1 припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Згідно висновку експерта №29 від 12.10.2017 р. (арк. висновку 14), останній платіж ОСОБА_2 здійснено за період з 17.02.2012 р. по 17.03.12 р.

Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017р., яка винесена у справі №6-1539цс17 зазначив, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Згідно частини 1, 2 статті 553 ЦК України підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора та суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не має права.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань, застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки, необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

До матеріалів справи долучено повідомлення позивача за первісним позовом від 28.04.2015 р. за №30.1.0.0/2-499, яке згідно реєстру №1351 та фіскального чеку Укрпошти 04.05.2015 р. надіслане банком на адресу позичальника та поручителя, банком нарахована заборгованість у сум 1906,14 дол. США, з яких 1442,04 дол. США-по процентам за користування кредитом, 350,92 дол. США - по комісії за користування кредитом, 12,01 дол. США -пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, у разі не сплати з дня отримання повідомлення на протязі 5-днів простроченої заборгованості банк вимагає повернення повної суми кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій.

До матеріалів справи сторонами не долучено вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про повернення повної суми кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій, між тим банк звернувся з позовною заявою до вказаних осіб 01.09.2015 р

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, кредитний договір № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. укладено між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» строком до 25.04.2012 р,, додатковою угодою №10 від 25.02.2009 р. до цього кредитного договору, яка не погоджена поручителем ОСОБА_1 , змінено умови кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., згідно якої пункт 1.1 викладений у новій редакції, відповідно до якої банк зобов`язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 25.04.2007 р. по 25.04.2022р.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців із часу настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, установленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинно бути погашено одноразовим платежем).

Отже, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 2-1283/11 від 21.03.2018 р.,в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року в справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року в справі № 6-1451цс16.

Враховуючи те, що кредитний договір № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. укладено між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» строком до 25.04.2012 р, аналізуючи відсутність погодження поручителем ОСОБА_1 додаткової угоди №10 від 25.02.2009 р. до цього кредитного договору, якою змінено умови строків повернення наданих кредитних коштів з 25.04.2012 р, по 25.04.2022р, висновок експерта №29 від 12.10.2017 р., згідно якого останній платіж ОСОБА_2 здійснено за період з 17.02.2012 р. по 17.03.12 р., враховуючи позиції Верховного Суду, які викладені вище, суд вважає, що звернення банку з позовом 01.09.2015 р. до поручителя ОСОБА_1 відбулось із порушенням строків, встановлених приписами статті 559 ЦК, в наслідок чого закінчення строку, установленого договором поруки, припиняє поруку, оскільки кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Також Верховний Суд в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.09.2017р., яка винесена у справі № 6-1539цс17, зазначив, що підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Верховний Суд в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

З наведеного суд резюмував, що закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Верховний Суд (постанова по справі № 640/15305/15-ц від 21.03.2018 р.) не відступив від позиції, викладеної в постанові від 13 вересня 2017 року у справі за № 6-1539цс17, прийнятої за старими нормами ЦПК стосовно застосування ст. 559 ЦК України, тобто підстав припинення поруки.

У відповідності до п.11 договору поруки від 25.04.2007 р. він діє з моменту підписання та до повного виконання з повернення кредиту за кредитним договором, згідно п. 7.1. договору діє до 25.04.2012 р.

З п.13 Договору поруки від 25.04.2007 р. вбачається, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

Додаткова угода №10 від 25.02.2009 р. до кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. не була укладена з поручителем, в наслідок чого до договору поруки від 25.04.2007 р. не було внесено відповідних змін та доповнень, між тим, нею збільшено відповідальність поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання, оскільки починаючи з 25.02.2009 року у банку були відсутні підстави для нарахування щомісячної винагороди в розмірі 72 доларів США, яке сторонами договору не було погоджено, та зміни умови строків повернення наданих кредитних коштів з 25.04.2012 р, по 25.04.2022 р. тому договір поруки є припиненим зі зміною основного зобов`язання без згоди поручителя, оскільки ним збільшено обсяг його відповідальності, внаслідок вищевикладеного суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору поруки підлягає задоволенню.

Ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному права на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Оскільки додаткова угода №10 від 25.02.2009 р. до кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. не була укладена з поручителем, останньому стало відомо про неї з жовтня 2015 року, після отримання заочного рішення від 22.10.2015 року по справі № 666/4104/15-ц, а з позовом звернувся 11.04.2016 року, суд приходить до висновку про те, що останнім не порушені строки на звернення до суду із даним позовом.

Згідно ст.593 ЦКУ право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

У відповідності до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна" відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

В зв`язку зі сплатою заборгованості за кредитним договором № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 листом, направленим експрес-накладною від 25.01.2018 року, звернувся до відповідача з вимогою про надання документів, що підтверджують вказані обставини та виведення із застави об`єкта, який був зазначений в якості забезпечення кредитних зобов`язань. Проте, будь-якої відповіді від банку позивачем отримано не було.

Враховуючи висновок судової економічної експертизи №29 від 23.10.2017 р., згідно якого ОСОБА_2 має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму в розмірі 11 624, 16 дол. США, квитанції від 23.01.2018 року з цільовим призначенням: надходження за платіжними картками ОСОБА_2 з платіжної картки 2909 НОМЕР_1 погашення заборгованості і процентів по кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., згідно яких ОСОБА_2 сплатила 5407, 18 доларів США та на суму 10 000,00 доларів США на загальну суму 15 407,18 дол. США, аналізуючи зміст ст. 593 ЦК України, приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна", суд приходить до висновку, що внаслідок припинення основних зобов`язань, які забезпечені заставою, припинені в повному обсязі зобов`язання ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором іпотеки двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. В наслідок зазначеного записи щодо двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачам за зустрічним позовом на праві спільної часткової власності, в Державному реєстрі іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та про заставну ПБ№001976 в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р. підлягають скасуванню.

Тому зустрічна позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992 та скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачам на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р.,про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р підлягають задоволенню.

До аналогічного висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 15.08.2018 р. у справі №910Ї19670/17, 17.01.2018 у справі №910/27064/15 та 14.02.2018 у справі №910/16461/16.

Вирішуючи питання про розподіл понесених сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У відповідності до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За частиною 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача

За ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи , також за частиною 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" у відповідності до положень ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3654,00 гривень.

У зв`язку із задоволенням зустрічних позовних вимог, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню з ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають стягненню понесені судові витрати а саме: судовий збір за подання зустрічних позовів у розмірі 551 грн. 20, сплачений 28.04.2016 року, та 704 грн. 80 коп, сплачений 29.01.2018 р., витрати на проведення судової економічної експертизи по справі № 666/5104/15-ц у розмірі 11000, 00 грн.(одинадцять тисяч грн.), витрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст.11,16,509,553,559,593,598,599,1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830, ст.ст.12,13,76-82,133,141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у сумі 25504,94 доларів США, що еквівалентно 538664,43грн., залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки, укладеною між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» 25.04.2007 р., припиненим задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір поруки, укладений 25.04.2007 р. між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», припиненим.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за №992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачам на праві спільної часткової власності, із Державного реєстру іпотек за №4868800 від 25.04.2007 р., про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р. задовольнити в повному обсязі.

Визнати припиненими зобов`язання, що виникають з кредитного договору №НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено 25.04.2007 р. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Скасувати записи, внесені 25.04.2007р. в Державний реєстр іпотек за№4868800 щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та внесені в Державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за №4868969 від 25.04.2007 р. про заставну ПБ№001976.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, а саме: судовий збір за подання зустрічних позовів у розмірі 551 грн.20, сплачений 28.04.2016 року та 704 грн 80 коп, сплачений 29.01.2018 р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_2 (іден. НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) судові витрати на проведення судової економічної експертизи по справі № 666/5104/15ц у розмірі 11000, 00 грн. (одинадцять тисяч грн.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1950,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан