490/7327/19
н/п 2-з/490/95/2019
У Х В А Л А

16 серпня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі судового засідання Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

15.08.2019 року заявник звернулась в суд з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити позов про визнання кредитного договору від 06 липня 2007 р. № 014/08-112/65134 та іпотечного договору від 06 липня 2007 року № 1113 недійсними шляхом заборони Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії спрямовані на: проведення електронних торгів, реалізацію, підписання договору купівлі-продажу, оформлення результатів торгів стосовно нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та зупинення реалізації арештованого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно дост. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Виходячи із змісту ч. 2ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3ст.149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року„Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2017 року стягнуто з заявника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 23733,62 доларів США.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаного рішення приватним виконавцем Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження № 57302941

Судом встановлено. що в ході проведення виконавчих дій дане майно - квартира АДРЕСА_1 , що належить заявнику виставлена на продаж на електронних торгах ДП "СЕТАМ".

Отже, продаж спірного майна здійснюється в порядку виконання рішення суду.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вивчивши заяву, додані до неї матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст.149-153,260,353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя