Справа № 481/1347/19
Провадж.№ 2/481/392/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

за участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , яке набуте нею на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 15.07.1995 року приминити із скасуванням його реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1426 від 15.07.1995 року, в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 ..

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 29 листопада 2001 року вона придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 листопада 2001 року. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,10 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15.07.1995 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 25.04.1995 року за №142 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності за №1426. Предметом договору купівлі-продажу житлового будинку від 29 листопада 2001 року слугував лише будинок, питання про продаж земельної ділянки, на якій він знаходиться не вирішувалось. В серпні 2019 року вона звернулася до Новобузької державної нотаріальної контори з метою відчуження належного їй будинку, на що їй було надано роз`яснення про неможливість оформити правочин, оскільки земельна ділянка на якій знаходиться будинок перебуває у приватній власності іншої особи. Також після звернення до Новобузької міської ради, про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, їй було повідомлено, що на земельну ділянку видано державний акт на право приватної власності на ОСОБА_2 . Також вона дізналася, що власник земельної ділянки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на викладене просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить її задовольнити.

Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області подав до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1218 від 29 листопада 2001 року, укладеного між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на універсальній товарній біржі, на підставі якого 14 грудня 2001 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 , реєстровий № 4493.

Рішеннями Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2004 року та 15 грудня 2006 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, предметом згаданого вище договору слугував лише будинок, питання про перехід у власність земельної ділянки, на якій розташований такий будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору не вирішувалося. Так само як і не було вирішено таке питання при ухваленні судовий рішень від 07 грудня 2004 року та 15 грудня 2006 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 142 від 25 квітня 1995 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,10 га., що також підтверджено листом завідувача архівного сектору Новобузької РДА Миколаївської області від 09 вересня 2019 року,

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_3 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що, складено відповідний актовий запис за №5.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58353487 від 18.11.2019 року, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, інформація у Спадковому реєстрі відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

З моменту передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося.

З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем ОСОБА_1 на встановлених законом підставах права власності на житловий будинок, до неї також перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності ОСОБА_2 на дану земельну ділянку.

Крім цього, власник земельної ділянки ОСОБА_2 померла. Спадкоємців після її смерті судом не встановлено, оскільки така інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Відтак, з часу набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на зазначене нерухоме майно та відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , - суб`єктивне право громадянки ОСОБА_2 , яка володіла спірною земельною ділянкою на праві власності, згідно вимог п. "б" ч. 1 ст. 140 ЗК України вважається припиненим.

Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 як в частині припинення права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, так і в частині визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України,-

ухвалив:

позов задовольнити повністю. Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , яке набуте нею на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 15 липня 1995 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської Ради народних депутатів №142 від 25.04.1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1426 від 15 липня 1995 року, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, місце знаходження: 55601, м. Новий Буг, площа Свободи, 42, Миколаївської області.

Повне судове рішення складено 23.12.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко