Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 Справа №607/26380/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря І.В. Осів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

На адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання права власності на на нежитлове приміщення загальною площею 232, 6 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. С.Будного 15Г

Заяву мотивовано тією обставиною, що Додатковою угодою до договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, зареєстрованого в книзі реєстрації договорів сервітутного користування за №1036 від 09.10.20017 року, від 07 березня 2018 року, на підставі рішень Тернопільської міської ради від 12 липня 2013 року №6/35/14, та 31.01.2014 року №6/44/99, внесено зміни до вищезазначеного Договору, яким позивачу було встановлено особистий строковий сервітут на територію (обєкт благоустрою) в м. Тернополі, на якій буде розміщуватися споруда для здійснення підприємницької діяльності площею 0, 0280 га.

Обєктом сервітуту за цим Договором є територія (обєкт благоустрою) в м. Тернополі за адресою ОСОБА_2 площею 0, 0280 га, розташування та межі якої зазначено в Додатку до цього договору.

Сервітут було встановлено для обслуговування групи тимчасових споруд на території міста на умовах, зазначених в Договорі.

Згадуваною вище Додатковою угодою від 07.03.2018 року, строк дії Договору визначено до 26.04.2019 року.

На зазначеній ділянці позивачем, за відсутності порушення будь чиїх прав чи інтересів, окрім власника земельної ділянки, яким є Тернопільська міська рада, було самочинно споруджено нежитлове приміщення загальною площею 232, 6 кв.м.

Проте тільки в судовому провадженні, на підставі ст.376 ЦК України, позивач вправі захистити власне право на визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивач направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності.

Відповідач на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за власної відсутності. Просить у позові відмовити, проте жодних мотивів відмови в заяві не навів.

Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини.

Додатковою угодою до договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, зареєстрованого в книзі реєстрації договорів сервітутного користування за №1036 від 09.10.20017 року, від 07 березня 2018 року, на підставі рішень Тернопільської міської ради від 12 липня 2013 року №6/35/14 , та 31.01.2014 року №6/44/99, внесено зміни до вищезазначеного Договору, яким позивачці було встановлено особистий строковий сервітут на територію (обєкт благоустрою) в м. Тернополі, на якій буде розміщуватися споруда для здійснення підприємницької діяльності площею 0, 0280 га.

Обєктом сервітуту за цим Договором є територія (обєкт благоустрою) в м. Тернополі за адресою ОСОБА_2 площею 0, 0280 га, розташування та межі якої зазначено в Додатку до цього договору.

Сервітут було встановлено для обслуговування групи тимчасових споруд на території міста на умовах, зазначених в Договорі.

Згадуваною вище Додатковою угодою від 07.03.2018 року, строк дії Договору визначено до 26.04.2019 року.

На зазначеній ділянці ОСОБА_1, за відсутності порушення будь чиїх прав чи інтересів, окрім власника земельної ділянки, яким є Тернопільська міська рада, було самочинно споруджено нежитлове приміщення загальною площею 232, 6 кв.м.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

За результатами обстеження ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» було складено Звіт №22/10 -18 від 22.10.2018 року, змістом котрого визначено, що технічний стан існуючих конструкцій та конструктивна схема групи тимчасових споруд задовольняє вимогам механічного опору та стійкості для їх подальшої експлуатації. Обстежувана будівля в цілому відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам щодо забезпечення механічного опору та стійкості, які ставляться до громадських будівель і які діяли на момент технічного обстеження.

В п. 12 Постанови «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України» Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ розтлумачив, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Згідно довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 24 жовтня 2018 року за №114/18А, за адресою м. Тернопіль вул. С.Будного 15Г немає зареєстрованого нерухомого майна.

Здійснене спірне будівництво не порушено вимог ДБН, протипожежних та санітарних норм та правил.

Вищезгадані обставини свідчать про відсутність порушень прав третіх осіб, оскільки будівництво проведене на належній позивачу на праві приватної власності земельній ділянці.

Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити, оскільки обраний ОСОБА_1 є єдино можливим способом захисту права позивача.

Керуючись ст. 2, 4, 81, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16, 376 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на нежитлове приміщення загальною площею 232, 6 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. С.Будного 15Г

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3