Провадження № 2/712/2890/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Соснівський районний суд у складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.

за участю секретаря Жук О.М.

за участі:позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Ремша Д.С.

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Топор І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2019 року № 2-3971 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 по вул. Добровольчих батальйонів біля домоволодінь 96 та 98 (орієнтовною площею 0,0800 га безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Про вказане рішення вона дізналася із листа Черкаської міської ради № 21042-01-021 від 03.10.2019 року.
Рішенням Черкаської міської ради від 23.05.2019 р. № 2-4652 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 » вирішено: визнати таким, що втратило чинність рішення Черкаської міської ради від 20.12.2011 року; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_3 ; передати земельну ділянку ОСОБА_3 безоплатно у власність; земельну ділянку віднести до категорії земель житлової та громадської забудови. Про вказане рішення вона дізналася із листа Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради № 5924-2 від 26.07.2019 року.
Зазначає, що 17.11.1997 року між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та ОСОБА_4 укладено договір тимчасового користування земельної ділянки, площею 682,09 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а вона являється спадкоємцем після його смерті, тому вона є користувачем вказаної земельної ділянки з 11.07.2005 року, що також підтверджується рішенням Сосніського районного суду м. Черкаси у справі № 712/9297/14а.
Згідно схематичного плану, який міститься у технічному паспорті домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить їй на праві власності на спірній земельній ділянці під літерою «Д» знаходиться сарай, що також їй належить.
У відповідності до листа № 7974/23-00-50-13-12 від 22.07.2019 р. ГУ ДФС України в Черкаській області спірна земельна ділянка згідно інформаційних баз ДФС зареєстрована на ОСОБА_1 , яка здійснювала оплату земельного податку.
Позивач вказує, що в оскаржуваних нею рішеннях земельна ділянка, яка передана відповідачу ОСОБА_3 у власність є вільною, однак, таке твердження не відповідає дійсності, винесені рішення Черкаської міської ради порушують її права, як користувача спірної земельної ділянки, яка не могла бути надана ОСОБА_3 у власність, так як не була вільною.
Дізнавшись про оскаржувані рішення вона, як фактичний користувач спірної земельної ділянки, звернулась до Черкаської міської ради із заявою від 11.10.2019 р. в якій просила визнати такими, що втратили чинність рішення Черкаської міської ради № 2- 4652 від 23.05.2019 р. та № 2-3971 від 23.01.2019 р., також просила надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою та передати їй у власність спірну земельну ділянку.Черкаська міська рада своїм листом від 25.10.2019 р. № 10389-2 повідомила їй, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, а право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 , та роз`яснено, що у відповідності до ч. 10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законамУкраїни можуть бути визнані незаконними в судовому порядку. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Просить визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 31.01.2019 р. № 2-3971 та від 23.05.2019 р. № 2-4652.Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером -:04:054:0092, яка зереєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером: 101.Також просить зобов`язати Черкаську міську раду надати їй дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0,0686 га (кадастровий номер: :04:054:0092), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати Черкаську міську раду передати безоплатно у власність їй земельну ділянку, площею 0,0686 га (кадастровий номер: :04:054:0092), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.11.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ремша Д.С. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради Чернявський А.Л. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені. Позовні вимоги позивачки вважає необґрунтованими. Зазначає, що позивачка безпідставно вважає, що оскаржувані нею рішення порушують її права та законні інтереси, оскільки 17.11.1997 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_4 (батько позивачки) було укладено договір тимчасового користування земельної ділянки площею 682,09 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3 , відповідно до умов якого вказана земельна ділянка була надана останньому для короткострокового користування строком на 3 роки для городництва, без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків. Положень про пролонгацію цей договір не містив. Отже даний договір припинив свою дію 17.11.2000, тому право користування вказаною земельною ділянкою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не входило до складу спадщини і не могло бути успадковане позивачкою. Таким чином, починаючи з 18.11.2000 року спірна земельна ділянка була вільною, а у позивачки відсутні правові підстави на користування нею.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Топор І.О. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_1 не є користувачем цієї земельної ділянки площею 0,0686 га (кадастровий номер :04:054:00920) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 . Вказана земельна ділянка згідно договору від 17.11.1997 року була надана у тимчасове користування строком на 3 роки громадянину ОСОБА_4 . Вказаний договір не продовжувався і після його закінчення земельна ділянка знову перейшла до комунальної власності. Більш того, позивачка незаконно розмістила на земельній ділянці сарай, ніяких дозволів на його розміщення вона не отримувала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.1997 року між Виконавчим комітетом Черкаської міської ради та ОСОБА_4 було укладено договір про право тимчасового користування земельної ділянки площею 682,09 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2007 року ОСОБА_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 .
В подальшому, рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2019 року № 2-3971 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку», надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 по вул. Добровольчих батальйонів біля домоволодінь 96 та 98 (орієнтовною площею 0,0800 га безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Рішенням Черкаської міської ради від 23.05.2019 р. № 2-4652 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 » вирішено: визнати таким, що втратило чинність рішення Черкаської міської ради від 20.12.2011 року № 3-477; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_3 ; передати земельну ділянку громадянину ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , площею 0,0686 га (кадастровий номер :04:054) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку віднести до категорії земель житлової та громадської забудови.
Позивачка вважає вказані рішення Черкаської міської ради незаконними, такими, що порушують її права, посилаючись на те, що після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до неї, як до спадкоємця, перейшло право користування земельною ділянкою площею 682,09 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3 .
Однак, суд з таким твердженням позивача не погоджується виходячи з наступного:
Відповідно до п. 1.2 вказаного вищевказаного договору від 17.11.1997 року земельна ділянка площею 682,09 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3 була надана ОСОБА_4 для короткострокового користування строком на 3 роки для городництва, без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків. Як вбачається із договору положень про пролонгацію цей договір не містив.

Таким чином, зазначений договір припинив свою дію 17.11.2000, тому право користування вказаною земельною ділянкою на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не входило до складу спадщини і не могло бути успадковане позивачкою.

Отже, після закінчення терміну дії договору вказана земельна ділянка знову перейшла до комунальної власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зматеріалів справи вбачається, що Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради на заяву ОСОБА_1 від 01.07.2019 року надав відповідь від 26.07.2019 року № 5924-2 в якій повідомив, що 18.11.2011 року Черкаською міською радою прийнято рішення № 3-103 «Про припинення договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)», а саме договір про право тимчасового користування землею по АДРЕСА_3 , укладений між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та громадянином ОСОБА_4 (реєстраційний № 783 від 17.11.1997) припинили в зв`язку зі смертю фізичної особи орендаря та не укладення договору оренди земельної ділянки площею 682,09 кв.м по АДРЕСА_3 віднесено до міських земель, не наданих у власність чи користування. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Позивачка зверталася до Черкаської міської ради із заявою від 11.10.2019 року про визнання рішень Черкаської міської ради № 2-3971 від 31.01.2019 р та № 2-4652 від 23.05.2019 р. такими що втратили чинність та передання у власність земельної ділянки.

Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 25.10.2019 № 10389-2 в своєму листі зазначив, що законні та обґрунтовані підстави для скасування рішень Черкаської міської ради від 31.01.2019 № 2-3971 та від 23.05.2019 № 2-4652 відсутні.

Посилання позивача на те, що до неї, як до спадкоємця після смерті ОСОБА_4 перейшло право оренди вказаної земельної ділянки суд не приймає до уваги, оскільки після смерті свого батькам ОСОБА_4 позивачка успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.09.2007 року.

Отже, спадщина не поширюється на земельну ділянку площею 0,0686 га (кадастровий номер :04:054:00920) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , так як була надана ОСОБА_4 не у власність, а у короткострокове користування строком на 3 роки, термін якого закінчився 17.11.2000 року.

Також суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що на вказаній спірній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 знаходиться належний їй сарай під літерою «Д», тому вона набула право користування цією земельною ділянкою, оскільки з листа-відповіді Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 12.04.2018, вбачається, що ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та видано припис на усунення порушень земельного законодавства.

Крім того, позивач вказує, що право користування спірною земельною ділянкою у неї виникло на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.10.2014 у справі № 712/9297/14а, яким Черкаську міську раду було зобов`язано на черговій сесії розглянути її заяву про передачу їй земельної ділянки площею 682,09 кв.м в оренду по АДРЕСА_3 .

Суд вважає таке твердження позивачки необгрунтованим, оскільки постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.10.2014 року зобов`язано Черкаську міську раду на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу їй земельної ділянки площею 682,09 кв.м в оренду по АДРЕСА_3 . Вказана постанова набрала законної сили. Однак, вказаною постановою суду не встановлено обов`язку Черкаській міській раді передати спірну земельну ділянку ОСОБА_1 , так як і не встановлено право користування ОСОБА_1 цією ділянкою.

Як встановлено в судовому засіданні 28.07.2015 року рішенням Черкаської міської ради від 28.07.2015 року № 2-1422 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації на земельну ділянку площею 0,0682 га в оренду. Дане рішення позивачем не оскаржувалось.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 126 ЗК України Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене суд вважає, що при прийнятті рішень від 31.01.2019 р. № 2-3971 та від 23.05.2019 р. № 2-4652 Черкаська міська рада діяла в межах своєї компетенції та у відповідності з вимогами законодавства передаючи ОСОБА_3 земельну ділянку у власність, оскільки починаючи з 18.11.2000 року спірна земельна ділянка була вільною, а у позивачки відсутні правові підстави на користування нею.

Отже, оскаржувані позивачкою рішення прийняті в межах і у спосіб передбачений Законами.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 13, 18, 263-268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 118, 122, 125, 126 ЗК України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий :

Повний текст рішення складено 21.12.2019.