Справа № 177/823/18
Провадження № 2/177/80/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

секретаря судового засідання Короновської Д. І.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Шульц С.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Криворізької РДА, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради, виконком Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , треті особи виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, виконком Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Дарницька районна у місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини та встановлення способу участі одного з батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду із зазначеним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 2009 року сторони по справі уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, стосунки між позивачем та відповідачем втратили сімейний сенс і набули не родинного характеру, внаслідок чого вони стали проживати окремо один від одного. Наслідком названих подій стало розірвання їх шлюбу.

З червня 2016 року по день подачі позовної заяви до суду, донька сторін проживала разом позивачем у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що відповідачка виїхала за межі м. Кривого Рогу до м. Києва на заробітки. Зустрічі ОСОБА_3 із дитиною відбуваються дуже рідко: один, два рази на місяць. Матеріальна підтримка ОСОБА_6 , з боку її матері, починаючи з січня 2018 року склала трохи більше 2000 тисяч гривень.

Проживання дочки разом з позивачем надасть їй можливість та умов для належного виховання і розвитку, чого на часі бракує у відповідача, адже остання не має власного житла і проживає в найманій оселі. ОСОБА_3 ніколи не приділяла належної уваги доньці, повноцінно не займалася її вихованням.

Відповідач проживає у квартирі своєї матері, яка складається з 3 - х житлових кімнат з ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, працює на коксохімічному виробництві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, добре заробляє і має можливість забезпечити доньці належні умови для розвитку та навчання, тому просить суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідач по первісному позову звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона дійсно з 05.09.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з низьким доходом сім`ї, заборгованістю по комунальних послугах, простроченнями за кредитними зобов`язаннями подружжя, ними було прийнято спільне рішення про зміну роботи ОСОБА_3 на більш високооплачувану в м. Києві, куди вона і поїхала у липні 2016 року. Донька залишилася проживати з батьком ОСОБА_5 ..

Після її переїзду до м. Києва фінансове утримання дитини здійснювалося нею:одяг, взуття, лікування, розваги, оздоровлення та відпочинок. Кожні вихідні вона проводила у м. Кривий Ріг з дитиною.

В 2017 році подружжям спільно вирішено влаштувати доньку до шкільного навчального закладу КЗО «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів № 7», оскільки ОСОБА_5 повідомив їй, що у доньки виявили сколіоз хребта, про що надав довідку з лікарні, яка як виявилося пізніше, виявилася неправдивою та у доньки ніякого сколіозу хребта не було.

З липня 2017 року по лютий 2018 року ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 та бабуся останньої ОСОБА_8 проживали в 3-кімнатній квартирі АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_5 власного житла не має, а квартира, в якій він проживає належить його матері. Зазначає, що на її думку, умови проживання у вказаній квартирі є неналежними, оскільки ремонт в квартирі тривалий час не проводився, меблі старі, квартира неохайна.

Через проживання на відстані один від одного відносини між нею та відповідачем погіршилися, на її пропозицію приїхати позивачу з дитиною до м. Києва, останній відмовився.

05.01.2018 року шлюб між ними було розірвано та встановлена домовленість в інтересах дитини не переривати навчальний рік в КЗО «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів № 7», а по закінченню навчання дитина повинна була переїхати на постійне проживання в м. Київ з нею, однак до закінчення навчального року позиція чоловіка щодо місця проживання доньки разом з матір`ю різко змінилася та з цього часу ОСОБА_5 почав всіляко перешкоджати спілкування її з донькою, відбирав у доньки мобільний телефон, виключати його, не відповідати на дзвінки та смс-повідомлення, не відчиняв двері та всіляко переховував місце знаходження дитини.

Зазначає, що за час проживання доньки з батьком ОСОБА_5 , останній взагалі не займався її вихованням, розвитком та навчанням. Донька не відвідувала жоден гурток або інший розвиваючий заклад, тощо. ОСОБА_5 не приділяв жодної уваги навчанню доньки, не займався її навчанням вдома, не вживав заходів для поліпшення її шкільних знань. Не звертався з жодними вимогами щодо неналежного навчання до вчителів та керівників КЗО «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів № 7», як наслідок донька отримала негативну характеристику за рік навчання у зазначеному закладі.

На підставі чого між сторонами почали виникати суперечки щодо неналежного догляду батьком дитини та неналежним її вихованням та розвитком. Внаслідок чого ОСОБА_5 почав чинити перешкоди їй у спілкуванні з донькою та в участі у вихованні та розвитку останньої, почав періодично відмовляти в зустрічах з донькою, кожного разу вигадуючи відмовки, почав настроювати доньку проти неї.

За таких обставин, а також враховуючи бажання доньки проживати з нею, вона залишила доньку з собою та наприкінці серпня 2018 року перевезла її до м. Києва. Після переїзду ОСОБА_5 принципово не повернув жодної речі дитини, ні одяг, ні взуття, ні іграшки, фінансово не брав жодної участі в утриманні доньки.

На теперішній час донька навчається в приватній школі «Афіна» м. Києва, донька почала гарно навчатися, крім того відвідує та займається в «Балетній школі Серебрянських». Вона належним чином займається і здоров`ям доньки.

Зазначає, що вона може забезпечити належні умови проживання доньки, оскільки має не тільки власне житло, але і достатні кошти для оплати навчання доньки та відвідування нею позашкільних закладів, а також для найму квартири в м. Києві з належними для проживання дитини умовами.

У зв`язку з викладеним, просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 . Та встановити наступний спосіб участі ОСОБА_9 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином: встановити ОСОБА_5 час для участі у спілкуванні та вихованні доньки - щотижня в суботу з 09.00 до 20.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 , або у присутності погодженої з останньою особою, в м. Києві або у м. Кривий Ріг в разі приїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до м. Кривий Ріг в суботу або неділю (за домовленістю між батьками, враховуючи графік роботи батьків) з 09.00 до 20.00 год. у присутності матері ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 04 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с 32 т.1).

04 червня 2019 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 209 т.1).

Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_10 в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, проти задоволення вимог зустрічного позову заперечували, посилаючись на те, що зустрічна позовна заява є необґрунтованою з тих підстав, що обставини та доводи викладені у цій заяві є надуманими та не відповідають дійсності, про що надали відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 173-179 Т. 1).

Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, посилаючись на те, що ОСОБА_5 неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню, навчанню доньки та подавши позовну заяву про визначення місця проживання дитини діє тільки зі своїх інтересів, а не з інтересів дитини. Зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, як орган опіки та піклування та Служби у справах дітей Саксаганської районної у місті ради Шульц С.Й. в судовому засіданні пояснила, що враховуючи думку дитини, яка бажає проживати з батьком, підтримує первісний позов.

Представники третіх осіб: Служба у справах дітей Криворізької РДА, виконком Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників (а.с. 32, 46 Т. 2).

Представник третьої особи Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, прас та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 44 Т.2).

Суд, вислухавши думку присутніх учасників процесу та їх представників, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 05 вересня 2009 року перебували у шлюбі зареєстрованому Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, який 05 січня 2018 року розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 12 Т.1).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11 т.2).

У відповідності до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем сім`ї у 2016 році ОСОБА_3 поїхала працювати до міста Київ, при цьому дитина залишилася проживати разом з батьком, про що сторони не заперечували в судовому засіданні.

Згідно Акту від 10.04.2018 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , та завіреного житлово-будівельним кооперативом «Світанок-36», ОСОБА_5 разом зі своєю донькою ОСОБА_6 з червня 2016 року по день складення акта проживають у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Однак, з липня 2018 року малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по теперішній час проживає з матір`ю, про що зазначила ОСОБА_3 в зустрічній позовній заяві, підтвердила в судовому засіданні та про, що не заперечував в судовому засіданні ОСОБА_5 .

Під час проживання малолітньої ОСОБА_6 з батьком остання навчалася в КЗО «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів № 7» та в характеристиці навчального закладу наданій 24 травня 2018 року вказано, що ОСОБА_6 відвідує школу з 01.09.2017 року, за рік навчання розумовий розвиток дитини уповільнений, низька мовленнєва активність, звукових дефектів немає, словниковий запас низький, читає по буквах, букви плутає, темп читання 5 слів за хвилину, розуміння та виразність відсутні, списування з друкованого тексту посередній, звуко-буквений аналіз початковий, завдання творчого характеру дитина не виконує, нумерація чисел в межах 100 посередня, знання з теорії математики відсутні, таблиця додавання та віднімання в межах 10 початкова, знання геометричного матеріалу відсутнє, розв`язування простих задач початкове, завдання підвищеної складності не виконує, любить співати, танцювати, малювати, декламує гарно вірші, позашкільні заклади не відвідує (а.с. 137 зворот Т.1), що підтвердила в судовому засіданні допитана, в якості свідка, вчитель начальних класів КЗО «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів № 7 ОСОБА_11 , яка зазначила, що дитина прив`язана як до батька так і до матері, скучає за матір`ю, протягом навчання дитини в школі батьки виконували свої батьківські обов`язки, однак дитина не засвоїла навчальний курс, оскільки була непідготовленою до школи.

З часу проживання дитини з матір`ю ОСОБА_3 з липня 2018 року дитина навчається у приватній школі «Афіна», відвідує та займається у Студії Серебрякових, що підтверджується договорами про надання послуг укладених між зазначеними закладами та ОСОБА_3 (а.с. 142-144, 201, 202-203 Т. 1).

З характеристики наданої Приватною школою «Афіна», вбачається, що ОСОБА_6 школу відвідує з 01.09.2018 року. Валерія успішно закінчила перший клас та переведена в другий клас, за час навчання показала себе як старанна і здібна учениця, має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу, розвинену пам`ять, стійку увагу, проявляє живий інтерес до навчання, має схильність до предметів природно-естетичного циклу, навички письма і читання розвинені добре. За час навчання ОСОБА_6 здала атестацію з математики, української та англійської мови, природознавства і показала високий рівень знань по всім предметам і достатній з математики. Мовлення дівчинки розвинуте добре, дефектів звуковимови не має, учениця має виразну мову, вміє висловлювати свої думки, вміло користується достатнім словниковим запасом. Валерія весела, доброзичлива дівчинка, має розвинені комунікальні навички. Відповідально ставиться до доручень. Дівчинка активна, з радістю бере участь в житті школи і класу. Мама активно цікавиться навчанням доньки, співпрацює з вчителем, регулярно відвідує школу. До виховання дитини в сім`ї ставиться відповідально (а.с. 224 Т. 1).

З характеристики наданою Студією Серебрянських вбачається, що ОСОБА_6 займається акробатикою з 01.09.2018 року в зазначеній студії, за період навчання зарекомендувала себе, як дисциплінована учениця, має здатність швидко засвоювати елементи, приймає участь у постановці номеру, для виступів, всі доручення виконує сумлінно і старанно, фізичний розвиток дитини випереджає вік, зовнішній вигляд завжди охайний (а.с. 198 Т.1).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Суду надано висновок Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, як органу опіки та піклування, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 189 Т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, як батько так і мати за місцем проживання та роботи характеризуються позитивно (а.с. 17,18,121 Т. 1), обидва працюють та мають стабільний заробіток (а.с. 20,122 Т. 1), згідно актів обстеження умов проживання кожного з батьків, у кожного є всі умови для проживання та навчання дитини (а.с. 94, 190 Т.1).

Також обидва батьки займаються вихованням дитини, піклуються про неї, про що зазначали допитані в судовому засіданні, в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , які також, пояснили, що дівчинка любить обох батьків та сумує за ними.

У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Отже, аналізуючи викладене вище, та дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, приділяючи особливу увагу до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, враховуючи думку дитини, яка в судовому засіданні висловила думку про бажання проживати з батьком, однак враховуючи її інтереси та те, що за час проживання з матір`ю дівчинка почала добре навчатися, має позакласні заняття, мати постійно слідкує за її здоров`ям, суд вважає правильним та справедливим визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та встановити ОСОБА_5 порядок спілкування, зустрічей та участі у вихованні та утриманні малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи щомісяця з 09 до 20 години, в м. Київ без присутності матері, або у разі перебування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_6 в м. Кривий Ріг кожної суботи або неділі щомісяця з 09 до 20 години на території м. Кривого Рогу, без присутності матері, з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання; встановити 2 (два) тижня на рік спільного відпочинку без супроводу матері.

Враховуючи, що у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено частково, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1536,80 гривень (а.с. 108 Т. 1)

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні первинного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини та встановлення способу участі одного з батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити ОСОБА_5 порядок спілкування, зустрічей та участі у вихованні та утриманні малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи щомісяця з 09 до 20 години, в м. Київ без присутності матері, або у разі перебування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_6 в м.Кривий Ріг кожної суботи або неділі щомісяця з 09 до 20 години на території м.Кривого Рогу, без присутності матері, з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання; встановити 2 (два) тижня на рік спільного відпочинку без супроводу матері.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2019.

Суддя: