Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 760/24710/17

провадження № 61-2755ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 17 823,68 грн, витрат на оплату роботи спеціаліста по оцінці шкоди у розмірі 600,00 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 квітня 2015 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Сузукі», який належить ОСОБА_1 на праві власності, та автомобіля марки «Тойота», під керуванням ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня

2015 року ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль позивача. Згідно зі звітом про оцінку вартості збитку від 30 листопада 2015 року

№ 128/11/15 вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, становить 22 722,17 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати на оплату роботи спеціаліста по оцінці шкоди в розмірі 600,00 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Просто-страхування».

16 липня 2015 року ПрАТ «Просто-страхування» провело звіт № 2486/107186 на предмет оцінки завданого матеріального збитку, який склав 5 878,19 грн та виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі

4 898,49 грн. ОСОБА_1 просила стягнути різницю між розміром фактично заподіяної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 червня

2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди в розмірі 17 823,68 грн, витрати за проведення звіту про оцінку вартості збитку в розмірі 600,00 грн, на відшкодування моральної шкоди в розмірі 500,00 грн та 1 280,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник

ОСОБА_2 ? ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, задоволено частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 червня

2018 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди в розмірі 17 823,00 грн, витрат за проведення звіту про оцінку вартості збитку в розмірі 600,00 грн та судового збору в розмірі 640,00 грн.

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

В іншій частині рішення Солом'янського районного суду міста Києва від

26 червня 2018 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

31 січня 2019 року до Верховного Суду звернулася ОСОБА_1 із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 760/24710/17 є відшкодування майнової шкоди у розмірі 17 823,68 грн, витрат на оплату роботи спеціаліста по оцінці шкоди у розмірі 600,00 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанову Київського апеляційного суду від

22 листопада 2018 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило