Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 711/10454/16-ц

провадження № 61-38084св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду

м. Черкаси, у складі судді Позарецької С. М., від 28 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області, у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В., від 25 квітня 2018 року.

Короткий зміст позовних заяв та їх обґрунтування

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», банк)

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 червня 2006 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 144, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 38 тис. доларів США строком

до 03 червня 2011 року зі сплатою 13,5% річних. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2009 року у справі № 2-658/09 з ОСОБА_1 стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2006 року № 144 у розмірі

188 279,44 грн, з яких: тіло кредиту - 23 293,65 доларів США, відсотки -

1 023,08 доларів США, штраф - 8 775,78 грн. Незважаючи на рішення суду, зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконано, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 29 травня

2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 653 858,46 грн, з яких: тіло кредиту - 3 029,12 доларів США, відсотки -

16 520,20 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту -

138 824,43 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спірним кредитним договором у розмірі 547 101,76 грн, з яких: відсотки за користування кредитом - 15 497,12 доларів США, що еквівалентно 408 227,33 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 138 824,43 грн.

У травні 2017 року ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання неправомірними дій щодо нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що звернувшись у 2009 році до суду з позовом про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором банк змінив строк дії договору в односторонньому порядку, заявивши вимоги про стягнення всієї суми кредиту. Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення його заборгованості за вказаним кредитним договором шляхом продажу

1/2 частини квартири

АДРЕСА_1 на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із початковою ціною 202 450,00 грн. За цим судовим рішенням банк не звертався до органів державної виконавчої служби із виконавчим листом.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати неправомірними дії банку щодо нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором від 06 червня 2006 року № 144.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня

2017 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2006 року № 144, яка складається з: відсотків за користування кредитом у розмірі 1 644,03 доларів США, що еквівалентно 43 449,36 грн, та пені у розмірі 30 тис. грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитором та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та

ЦК України. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про застосування наслідків спливу строків позовної давності та вважав, що стягненню підлягає заборгованість за період з 04 грудня 2013 року

по 12 травня 2017 року. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він виконав грошове зобов`язання, а також не доведено неправомірності дій кредитора.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником вчасно, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржені судові рішення у частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову,посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що банк змінив строк дії кредитного договору в односторонньому порядку, звернувшись до суду про стягнення всієї суми кредиту. Після ухвалення рішення про стягнення суми боргу кредитор має право на повторне звернення до суду лише для стягнення штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

07 вересня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

06 червня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 144, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти в розмірі 38 тис. доларів США строком до 03 червня 2011 року зі сплатою 13,5% річних (т.1, а.с.6-10).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 січня

2009 року у справі № 2-658/09, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість (кредитний борг), яка нарахована станом на 04 грудня

2008 року у розмірі 188 279,44 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1, а.с. 14-15).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня

2013 року у справі № 2711/228/13-ц, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором

від 06 червня 2006 року у розмірі 112 031,44 грн звернуто стягнення

на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1, а.с. 106-107).

Центральним відділом державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 11592240 (в подальшому зведене) з виконання виконавчого листа, виданого Придніпровським райсудом м. Черкаси

від 12 лютого 2009 року № 2-658/09, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості

у розмірі 190 009,44 грн.

Постановою державного виконавця від 19 червня 2017 року виконавче провадження № 11592240 закінчене у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого документу (т.2, а.с. 212).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення оскаржуються у частині вирішення зустрічних позовних вимог, в іншій частині - не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення

параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК Українипередбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другої статті 5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ураховуючи те, що позивач за зустрічним позовом не оскаржує судові рішення у частині задоволення первісних позовних вимог про стягнення з нього на користь банку процентів за користування кредитом та пені, дії банку по нарахуванню яких він вважає неправомірними, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня

2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта