Справа №560/1630/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підотовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Висоцьк, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :02:003:0122.

Свої вимоги мотивує тим, що після її батька ОСОБА_5, який помер 15 червня 2017 року, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2018 року за нею визнано право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Висоцьк, вул. Містечкова, 74, Дубровицького району Рівненської області, як за спадкоємицею за заповітом. Між тим, на день відкриття спадщини, спадкоємцю поряд із житловим будинком, налажала ще і земельна ділянка площею 0,2500 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с. Висоцьк, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :02:003:0122. У будинку батька позивача, збереглась лише копія державного акту на земельну ділянку, а тому позивач не може оформити в нотаріальному порядку право власності на спірну земельну ділянку.

До початку розгляду справи від позивача та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

На день розгляду справи, суду стало відомо, що відповідач по справі ОСОБА_3 померла, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнала позов.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні із копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №207520 від 16 червня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_5 помер 15 червня 2017 року (а.с.8).

Із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 вересня 2018 року встановлено, що за позивачем визнано право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Висоцьк по вул.Містечкова,74 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 станом на 29 вересня 2017 року, як за спадкоємицею за заповітом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 15 червня 2017 року (а.с.7).

Тобто, вказаним рішенням в силу частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_5, який доведенню не підлягає.

Поряд із житловим будинком, на який вищезазначеним рішенням суду визнано за позивачем право власності, розташована земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у с. Висоцьк, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :02:003:0122, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №541535 належить ОСОБА_5 (а.с.11).

Однак, оригінал державного акту на вказану земельну ділянку втрачений, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину на неї позивач не може.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 34 та частини 1 статті 66 Закону України від 02 вересня 1993 року №3425-XII "Про нотаріат", нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що у позивача наявні перешкоди для оформлення права на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальному порядку, у зв'язку із відсутністю в неї оригіналу державного акту на земельну ділянку, а тому позивач не може оформити в нотаріальному порядку право власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 наказу №296/5 від 22 лютого 2012 року "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунком 4.18 вказаного порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України №3-18гс11 від 04 квітня 2011 року, вказано, що з урахуванням положень частини 1 статті 15, статті 392 Цивільного кодексу України (435-15) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

У зв'язку з набранням чинності Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року та постанови Кабміну України "Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру" від 17 жовтня 2012 року видача дублікату державного акта на право приватної власності на землю не є можливим.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно положень частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України, оскільки незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

За таких підстав, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, відсутні можливості в нотаріальному порядку оформити право власності на спірну земельну ділянку, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись статтями 328, 392, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 200, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Висоцьк, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер :02:003:0122.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7