провадження № 2/333/496/19
справа № 333/6295/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (427076, Російська Федерація, АДРЕСА_3), третя особа: державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя ОСОБА_4 (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25-б) про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_2) до ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (Російська Федерація, Удмуртська Республіка, м. Іжевськ, вул. Пушкінська, буд. 171, кв. 18), третя особа: державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25-б) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2018 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати за нею право власності на ј частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 19 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.04.2017 року помер її батько, ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_4. Позивач звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину останній відмовлено через неможливість надати правовстановлюючі документи на імя ОСОБА_5 щодо вказаної квартири, а за життя ОСОБА_6 питання про виділення частки у спільному майні подружжя не виділено.

14.09.2017 року ОСОБА_6 померла, за життя склавши заповіт щодо всього свого майна на імя ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на ј частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 19 квітня 2017 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, та розяснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право предявити зустрічний позов (а.с. 56).

Окрім того, судом були витребувані належним чином звірена спадкова справа відносно ОСОБА_5, який помер 19.04.2017 року (а.с. 69-95), належним чином завірений витяг (інформаційна довідка) зі спадкового реєстру про внесення реєстраційного запису (реєстрацію спадкової справи) про смерть відносно ОСОБА_6, яка померла 14 вересня 2017 року, ОСОБА_5, який помер 19 квітня 2017 року (а.с. 67-68), належним чином завірена спадкова справа відносно ОСОБА_6, яка померла 14 вересня 2017 року (а.с.96-128).

07.12.2018 року до суду від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1, в якій вона просить суд: визнати за нею право власності на ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.09.2017 року.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що спірна квартира була придбана ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у період шлюбу та є спільною сумісною власністю останніх, а отже, спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась щодо 1/2 частини у праві власності на спірну квартиру. ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги нарівні з ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 14.09.2017 ОСОБА_6 померла, за життя заповівши все своє майно ОСОБА_2 Таким чином, спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилась щодо 3/4 часток у праві власності на спірну квартиру.

ОСОБА_2 звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки ОСОБА_6 за життя не оформила своїх спадкових прав на спірну квартиру.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд: визнати за нею право власності на ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.09.2017 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2019 року зустрічну позовну заяву зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, об'єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер № 333/6295/18 (номер провадження № 2/333/496/19).

У судове засідання позивача за первісним позовом не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 визнає в повному обсязі.

У судове засідання зявилася відповідача за первісним позовом не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування зустрічної позовної заяви підтримала, просила суд зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що первісний позов визнає в повному обсязі.

У судове засідання відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3 не зявився, проте в матеріалах справи містяться нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 92, 121).

У судове засідання представник третьої особи - Шоста Запорізька державна нотаріальна контора не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовом, дослідивши копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 19.04.2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 48, що міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_4.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, та його діти ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, яка у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Шиянова», а в подальшому «Клюєва», що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та розірвання шлюбу (а.с. 10-13), та ОСОБА_3

31.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 на АДРЕСА_5 (а.с. 70).

Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 03.11.2018 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 на АДРЕСА_5 у звязку з тим, що крім заявника спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця ОСОБА_6, яка прийняла спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки ОСОБА_6 померла 14.09.2017 року, надати письмову згоду на виділ Ѕ частки в спільному майні подружжя та видати свідоцтво про право власності на імя померлого ОСОБА_5 неможливо. Таким чином, спадкоємцем документ, що посвідчує право власності на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на імя померлого ОСОБА_5 не наданий (а.с. 94).

15.11.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_6 на АДРЕСА_5.

Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 15.11.2018 року було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_6 на АДРЕСА_5 у звязку з тим, що хоча ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте не оформила своїх спадкових прав (а.с. 128).

Відповідно до ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 та мали право на спадкування квартири АДРЕСА_4.

При цьому спірна квартира придбана ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період шлюбу, що підтверджується договором міни від 14.04.2011 року (а.с. 15-17) та свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 14).

За приписами ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Той факт, що спірна квартира оформлена лише на імя ОСОБА_6, не змінює правового режиму цього майна, оскільки останнє придбане в період його шлюбу з ОСОБА_5

За таких обставин та враховуючи положення ст. 70 СК України щодо рівності часток жінки та чоловіка у майні, що належить до спільної сумісної власності, спадщина після ОСОБА_5 відкрилась щодо 1/2 частки у праві власності на спірну квартиру.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.10.2017 № 04-07/3/20744 (а.с. 84), свідоцтво про право на спадщину не отримала.

ОСОБА_1 29.09.2017 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, а отже прийняла спадщину, проте, у видачі свідоцтво про право на спадщину їй відмовлено.

ОСОБА_3 протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, а в подальшому подав нотаріально засвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, а отже спадщину не прийняв.

За таких обставин та з огляду на приписи ст. 1278 ЦК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успадкували по 1/4 частки у праві власності у спірній квартирі кожна.

14.09.2017 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 262 (а.с. 24).

За життя ОСОБА_6 склала нотаріально посвідчений заповіт від 06.07.2016, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось та яке буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_2 (а.с. 20-21).

Згідност.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Таким чином, до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 увійшли 3/4 частки у праві власності на АДРЕСА_5, з яких 1/2 частки належали останній як подружня частка, а 1/4 успадкована після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_2 29.09.2017 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, а отже прийняла спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України від 30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наказом Міністерства юстиції України № 1844/5 від 14.12.2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивачі за первісним та зустрічним позовом не мають можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори м. Запоріжжя ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 19.04.2017 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 14.09.2017 року.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов