ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3150/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.,

при секретарі Скромній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення на його користь зі ОСОБА_2 витрат на забезпечення оцінки матеріальних збитків в сумі (400+2000+316,80=) 2316,80 грн., вартість матеріальної шкоди у розмірі (87579,34+17482,66=) 105 062 грн., моральну шкоду в сумі 17 000 грн. та судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 22 серпня 2016 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої пошкоджено належний позивачу транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Крім того внаслідок ДТП було завдано шкоду здоров`ю дружині позивача - ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач підтримав обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, в заочному порядку, по доказам наданим стороною позивача.

Суд, врахувавши доводи висловлені позивачем, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальнимкодексом України (далі ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2016року о 15год. 30 хв. по вул. Київській, в с. Гайове Броварського р-ну, Київської обл., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Субару», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2017року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год. 30 хв. по вул. Київській, в с. Гайове Броварського р-ну Київської обл.., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння не був уважним та при виборі в установлених межах безпечності швидкості руху не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Субару» д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.3(б), п. 2.9(а), п. 12.1 ПДР України, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст.130 КпАП України, однак в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - провадження по справі закрито. (а.с. 4).

Позивачем були понесені витрати на послуги для забезпечення оцінки матеріальних збитків в сумі 2316,80грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №29/08-ТЗ від 06.09.2016року та № 29/08-ТЗ від 29.08.2016року, та рахунком №МВМ0000077 від 29.08.2016року.

Вартість матеріального збитку відповідно до звітів автотоварознавчого дослідження про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу становить 87579,34+17482,66=105062,00грн.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З огляду на вищезазначене, фактичний розмір збитків має бути сплачений Відповідачем.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши надані докази та враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1713,80 грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76 78, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на забезпечення оцінки матеріальних збитків в сумі 2316,80 грн., матеріальну шкоду у розмірі 105 062 грн., моральну шкоду в сумі 17 000 грн. та 1713,80грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: