Справа № 682/342/16-ц
Провадження № 2/682/2/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді Зеленської В.І,
з участю секретаря судових засідань Козир О.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів Уряднікова ОСОБА_2 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №HMS0GA00003169 від 12 серпня 2008 року,
ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № HMS0GA00003169 від 12.08.2008 р в сумі 130 368,05 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 2 997 161 грн. 47 коп, в тому числі: 51 171,91 дол. США (1176442,21 грн) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13 896,14 дол. США (319472,26 грн) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 65 300 дол. США (1501247 грн) - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором №HMS0GA00003169 від 12.08.2008 року.
02 грудня 2019 р АТ КБ "ПриватБанк" подало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №HMS0GA00003169 від 12.08.2008 року у сумі 86 094,51 дол США, яка складається з: 67 033,53 дол США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19 060,98 дол США - заборгованість по комісії за користування кредитом та судові витрати.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказав, 12.08.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №HMS0GA00003169, за умовами якого ПриватБанк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 72 190,22 дол США строком до 12.08.2028 року, а ОСОБА_3 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, в строки та в порядку встановленими кредитним договором. В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, 12.08.2008 року укладені Договори поруки HMS0GA00003169/1, HMS0GA00003169/2, HMS0GA00003169/3, HMS0GA00003169/4, за якими ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виступили поручителями ОСОБА_3 і взяли на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням ОСОБА_3 , що виникають з умов кредитного договору № HMS0GA00003169, в повному обсязі цих зобов`язань. Отже, з укладенням Договорів поруки у кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором стягнути з Позичальника та Поручителів, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суму боргу за Кредитним договором. 25.12.2015 р позичальнику і поручителям направлені повідомлення про погашення простроченої заборгованості за договором № HMS0GA00003169 від 12.08.2008 р. в сумі 183 428,81 дол США. Боржники в добровільному порядку заборгованість не погасили і таким чином порушили виконання кредитного зобов`язання. Позивач вважає що кредитодавець на свій розсуд може вимагати виконання від боржників будь-якої частини суми заборгованості за кредитом, тому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №HMS0GA00003169 від 12.08.2008 року у сумі 86 094,51 дол США, яка складається з: 67 033,53 дол США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19 060,98 дол США - заборгованість по комісії за користування кредитом та судові витрати.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного.
Встановлено, що Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк") є правонаступником Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (скорочена назва АТ КБ "ПриватБанк") .
У Додатку № 1 до кредитного договору № HMS0GA00003169 від 12.08.2008 року визначена загальна вартість кредиту (а.с.16).
У Додатку № 2 до кредитного договору № HMS0GA00003169 від 12.08.2008 року встановлений графік погашення кредиту (а.с.16 зворот -18).
З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань, які виникають з умов кредитного договору № HMS0GA00003169 від 12 серпня 2008 року, між банком та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 12 серпня 2008 року були укладені договори поруки № HMS0GA00003169/1, №HMS0GA00003169/2, №HMS0GA00003169/3, №HMS0GA00003169/4 (а.с.19-22).
Відповідно до п. 4 Договорів поруки №HMS0GA00003169/1, №HMS0GA00003169/2, №HMS0GA00003169/3, №HMS0GA00003169/4 від 12.08.2008 року у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.19, 20, 21, 22).
Відповідно до п. 2 Договорів поруки №HMS0GA00003169/1, №HMS0GA00003169/2, №HMS0GA00003169/3, №HMS0GA00003169/4 від 12.08.2008 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.19, 20, 21, 22).
12 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ "СК "ІНГОССТРАХ" було укладено договір особистого страхування № HMS0LK00003169 від 12.08.2008 р, що стверджується заявою про укладення договору особистого страхування (а.с.113) та договором особистого страхування № HMS0LK00003169 від 12.08.2008 р (а.с.112).
12 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ "СК "ІНГОССТРАХ" було укладено договір страхування майна № HMS0GA00003169/1 від 12.08.2008 р, що стверджується заявою про укладення договору страхування нерухомості (а.с.115) та договором страхування майна № HMS0GA00003169/1 від 12.08.2008 р (а.с.114).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2011 р, позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №HMSOGA00003169 від 12 серпня 2008 р станом на 06.07.2009 р в розмірі 488 937 грн 13 коп (а.с.5).

Проте з`ясовано, що вказане рішення місцевого суду не виконане та заборгованість за спірним кредитним договором відповідачами не сплачена.

У зв`язку з існуванням станом на 24 грудня 2015 року непогашеної заборгованості за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителів 130368,05 доларів США, з яких 51171,91 долар США - передбачені договором несплачені проценти за користування кредитними коштами, 13896,14 доларів США - несплачена комісія за користування кредитом та 65300,00 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання його умов.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та стягнення з боржника та поручителів солідарно непогашену заборгованість за кредитним договором, що існує станом на 04.11.2019 р у сумі 86 094,51 дол США, яка складається з: 67 033,53 дол США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19 060,98 дол США - заборгованість по комісії за користування кредитом .

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Частиною другою статті 548 ЦК України встановлено, що недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, за виключенням гарантії (стаття 562 ЦК України), лише дійсні вимоги можуть бути забезпечені.

Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Пунктом 8,1 Кредитного договору встановлено строк повернення кредиту, процентів і винагороди згідно із графіком повернення кредиту, процентів, винагороди (додаток № 2 до даного договору), але не пізніше 12 серпня 2028 року.

Згідно із пунктом 2.3.7 кредитного договору при настанні подій, передбачених у п.2.3.3 цього договору, зокрема порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, в тому числі порушення цільового використання кредиту, банк має право стягнути кредит до настання строків, визначених п. 8.1, 8.1.1, 8.1.2 цього договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з пунктами 2, 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 12 цього договору поруки визначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5 (п`ять) років.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Умовами спірного кредитного договору встановлено щомісячну сплату (до 20-го числа) процентів за кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором, який наданий до 12 серпня 2028 року включно (пункт 8.1 цього договору).

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій відмовився від вимог про стягнення з відповідачів 65300 доларів США пені за кредитним договором №HMSOGA00003169 від 12 серпня 2008 р.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, комісії та пені за порушення умов договору, звернувшись 14.10.2009 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника ОСОБА_3 та поручителя ТОВ "УФА "Верус".

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, який рішенням від 15.06.2011 р задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах ВеликоїПалати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Велика Палата Верховного Суду, враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа № 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16) про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору. А тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» вимог про стягнення з відповідачів сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв, то, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду , у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1050, 1054, 1048 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Акціонерному товаристу комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в задоволенні позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по процентам та комісії за кредитним договором №HMS0GA00003169 від 12 серпня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено протягом 10 днів - до 21.12.2019 р.

Головуючий суддя Зеленська В. І.