Провадження №22-ц/801/401/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

08 лютого 2019 рокуСправа № 127/22351/17м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Сало Т.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Істок» про визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

У жовтні 2017 року Кредитна спілка «Істок» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору.

Також у березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до КС «Істок» про визнання недійсним кредитного договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року позов КС «Істок» задоволено частково. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 14 січня 2019 року подав на вказане рішення апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали 05 лютого 2019 року ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 12 вересня 2018 року. В обґрунтування заяви зазначив, що ним своєчасно було подано апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, однак ухвалою апеляційного суду від 23 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто скаржнику через не усунення всіх недоліків. Зазначає, що апеляційну скаргу повернуто без оригіналу квитанції про сплату судового збору, що унеможливило невідкладну повторну подачу апеляційної скарги. При цьому, з 28 листопада 2018 року по 27 грудня 2018 року апелянт перебував у відрядженні, що унеможливило вчинення ним дій щодо збору всіх необхідних документів та повторної подачі апеляційної скарги, в тому числі погодження з представником подальших дій. Внаслідок великої кількості новорічних свят та звітного періоду у суді оригінал квитанції про сплату судового збору повернули представнику апелянта лише 10 січня 2019 року. Вказане є поважною причиною пропуску строку на апеляційне провадження оскаржуваного рішення.

Ознайомившись із вказаним клопотанням, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави для поновлення такого строку є неповажними.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене рішення ухвалене 12 вересня 2018 року (а.с.228 т.1).

У жовтні ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на вказане рішення (а.с.238 т.1).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху для сплати судового збору, зазначення в апеляційній скарзі учасника справи та надання для нього примірника скарги (а.с.249 т.1).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на оскаржуване рішення у вказаній справі визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв'язку з тим, що апелянт не усунув усіх недоліків апеляційної скарги, а саме: не зазначив повне найменування всіх учасників справи, їх місцезнаходження; не додав копій апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів для усіх учасників справи (а.с.7 т.2).

Копію вказаної ухвали представник апелянта отримав 28.11.2018 (а.с.12 т.2).

14 січня 2019 року, а саме через півтора місяця після повернення апеляційної скарги та через п'ять місяців після ухвалення рішення у справі, ОСОБА_2 повторно звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою (а.с.122 т.2).

Посилання апелянта на ту обставину, що з 28.11.2018 по 27.12.2018 він перебував у відрядженні, що унеможливило вчинення ним дій щодо збору всіх необхідних документів та повторної подачі апеляційної скарги, в тому числі погодження з представником подальших дій, суд не вважає поважними причинами пропуску строку.

Із матеріалів справи слідує, що апеляційній скарги подавалися не безпосередньо апелянтом, а його представником.

Також в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що для повторної подачі апеляційної скарги необхідним був оригінал квитанції про сплату судового збору, який залишився в матеріалах справи. Із заявою про видачу оригіналу квитанції про сплату судового збору представник апелянта звернувся 13.12.2018 (через двадцять днів після повернення апеляційної скарги та через п'ятнадцять днів з дня її отримання), однак отримав його лише 10.01.2019, як він зазначає, через велику кількість новорічних свят та звітний період у суді.

Однак, вказана обставина також не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, про що вже зазначалося в ухвалі апеляційного суду від 23.01.2019, якою апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянт у відповідності до положень ЦПК України міг подати апеляційну скаргу через суд першої інстанції, а не чекати на повернення оригіналу квитанції про сплату судового збору з матеріалів справи, з метою подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Крім того, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження від 14.01.2019, апелянт не зазначив причин, які завадили йому усунути недоліки ухвали апеляційного суду від 06.11.2018 та які б свідчили про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій, спрямованих на усунення зазначених судом недоліків у повному обсязі.

Всі вищезазначені дії апелянта після ухвалення оскаржуваного судового рішення не переривають та не зупиняють процесуальних строків для подання апеляційної скарги.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява N 52854/99, п. 52, від 3 грудня 2003 року).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п.41, від 3 квітня 2008 року).

Ураховуючи наведене, суд вважає, що наведені ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 357, 358, 389 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Істок» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Б. Сало