Справа № 591/8841/15-ц
Провадження № 2/591/6/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, визнання права власності на 1/2 частину спільно набутого майна -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, визнання права власності на 1/2 частину спільно набутого майна і свої вимоги мотивує тим, що вона з жовтня 2008 року до 08 травня 2015 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . У цей період у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач визнав себе батьком дитини. На початку 2009 року за спільні кошти, вони придбали квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 59 м? вартістю 320000 грн.. За спільні кошти придбавали будівельні матеріали, сплачували за будівельні роботи, доставку матеріалів та виконання інших супутніх робіт в загальній сумі 200000 грн. (двісті тисяч грн.) з метою отримати можливість проживати в квартирі, оскільки, квартира мала лише стіни без ремонту. Разом з квартирою був придбаний підвал площею 5м?, на облаштування якого витратили 10000 грн.. В квартиру придбавали меблі, побутову техніку, всього на суму 67500 (Шістдесят сім тисяч п`ятьсот грн.). Під час сумісного проживання, за сумісні кошти, в 2011 році придбали за 20000 грн. місце під будівництво гаражу АДРЕСА_4 , де був побудований двоповерховий гараж, на будівництво якого було витрачено 40000 грн. та проведений євроремонт на суму 60000 грн.. В 2009 році вони придбали автомобіль ВАЗ 2109 за 30000 грн., який в подальшому в 2010 році продали та придбали автомобіль Тойота Королла сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 за 180000 грн.. В 2013 році придбали автомобіль КІА спортейдж сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 за 250000 грн.. Загальна вартість набутого рухомого та нерухомого майна складає 1147 500грн. (Один мільйон сто сорок чотири тисячі п`ятьсот грн.). Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що факт сумісного проживання як чоловіка та дружини підтверджується народженням дитини, сімейними фотографіями, показаннями свідків, іншими доказами та просить встановити факт проживання однією сім`єю з відповідачем з жовтня 2008 року по 08 травня 2015 року. Просить поділити спільне майно, відступивши від принципу рівності часток подружжя, виділити їй більшу частину із переліченого нерухомого майна та визнати за нею право власності на гараж АДРЕСА_4, 23 вартістю 120000 грн. та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 260000 грн., Виділити їй рухоме майно на загальну суму 214500 грн. згідно переліку, зазначеному в позові, а всього на суму 594500 грн.. Інше рухоме майно на суму 283000 грн. та нерухоме майно на суму 270000 грн. - виділити відповідачу. Стягти з відповідача судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свій позов підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що вони із відповідачем ОСОБА_2 проживали разом однією сім`ю як чоловік та дружина з жовтня 2008 року по 08 травня 2015 року. В 2008 році вони проживали в квартирі, що належала ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 .ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 , якого відповідач визнав та забирав її з пологового будинку додому. Вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вона готувала їжу для сім`ї, прибирала, прала, доглядала дітей, в тому числі мала дохід, оскільки весь час працювала. На початку 2009 року разом з чоловіком ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 , в якій проводили ремонт за спільні кошти та вона особисто займалась ремонтом квартири - штукатурила, клеїла шпалери і т.і.. За спільні кошти придбавали будівельні матеріали, сплачували за будівельні роботи, доставку матеріалів та виконання інших супутніх робіт в загальній сумі 20 000грн. (двісті тисяч грн.) з метою отримати можливість проживати в квартирі, оскільки, квартира мала лише стіни без ремонту. Разом з квартирою був придбаний підвал площею 5м?, на облаштування якого витратили 10000 грн.. В квартиру придбавали меблі, побутову техніку, всього на суму 67500 (Шістдесят сім тисяч п`ятьсот грн.). Під час сумісного проживання, за сумісні кошти, в 2011році придбали за 20000 грн. місце під будівництво гаражу АДРЕСА_4 , де був побудований двоповерховий гараж, на будівництво якого було витрачено 40000 грн. та проведений євроремонт на суму 60000 грн.. В ремонті квартири, будівництві гаражу та ремонті підвалу їм допомагав матеріально та фізично її батько ОСОБА_5 Придбавали майно для спільного проживання (меблі, техніку), святкували сімейні свята, відвідували родичів чоловіка у селі, їздили разом на дачу до її родичів, де займались вирощуванням городини, збирали її та використовували для харчування. Разом їздили на море, на відпочинок, куди із собою брали своїх друзів. 08 травня 2015 року відповідач вигнав її з квартири, оскільки, знайшов собі іншу жінку, яку привів до квартири. В 2009 році вони придбали автомобіль ВАЗ 2109 за 30000 грн., який в подальшому в 2010 році продали та придбали автомобіль Тойота Королла сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 за 180000 грн.. В 2013 році придбали автомобіль КІА спортейдж сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 за 250000 грн.. Загальна вартість набутого майна складає 1 147 500 грн. (Один мільйон сто сорок чотири тисячі п`ятьсот грн.). Все, вище перелічене майно залишається у володінні та користуванні відповідача Зазначила, що під час спільного проживання із ОСОБА_2 були випадки, коли після сварки з чоловіком, він відвозив її до її батьків, де вона проживала не більше тижня, а потім він приїздив, вибачався та забирав її з дитиною додому.Старший син позивача від першого шлюбу проживав з ними в квартирі по АДРЕСА_1 та відвідував школу №23 поблизу місця проживання, до якої його переведи зі школи №6, яка була найближче до місця поживання батьків позивачки.

07.07.2017 року позивачка ОСОБА_1 вийшла заміж і на даний час її прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с.196 т.1).

Надані пояснення позивачкою підтримали в судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 та адвокат Солошенко Л.Є.. Просять суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, пояснив суду, що він та позивачка постійних спільних шлюбних стосунків не підтримували, такі стосунки були короткостроковими, вони були тимчасовими співмешканцями. З червня 2009 року по 2010 рік він проживав разом зі своїми батьками. Тимчасово мешкав з ОСОБА_1 у її батьків як тимчасові мешканці. Відповідач пояснив суду, що не пам`ятає коли познайомився з батьком позивачки, знайомив ОСОБА_1 зі своїми батьками, але говорив їм, що це його колега.Позивачка інколи приходила до нього в гості, залишалась ночувати і вони спали втрьох на одному ліжку з дитиною. Зазначив, що позивачка проживала у своїх батьків, але коли приходила до нього в гості, то він купував продукти, а вона готувала їжу. Все рухоме та нерухому майно придбані за його власні кошти. Ремонт в квартирі він проводив особисто, клеїти шпалери йому допомагала знайома його сестри ОСОБА_8 .. Не заперечував проти того, що батько позивача ОСОБА_5 допомагав здійснювати облаштування балкону в квартирі по АДРЕСА_1 , оскільки, був винен йому грошові кошти, які запозичував на будівництво дачі в сумі 15000 грн., але розписки про борг у нього немає. Заперечував проти того, що батько позивача ОСОБА_5 допомагав в ремонті квартири, збільшенні розміру ванної кімнати, будівництві гаражу. Зазначив, що автомобілю ВАЗ 2109 у нього ніколи не було і він ним не користувався, автомобіль Тойота Корола він продав в 2013 році, а автомобіль Кіа Спортейдж зареєстрований на його матір. Побутової техніки, сантехніки, інших приладів та меблів, які він придбав та яка перебувала в квартирі до 2015 року, він позбувся та зазначив, що холодильник, який у нього перебуває на даний час, привезла його нова дружина, а старий холодильник, який він придбав в 2007-2008 році, він не пам`ятає де подівся, не пам`ятає де придбавав, пам`ятає, що замовляв його доставку. Пам`ятає, що можливо була мікрохвильова піч, але вона зламалась і він її викинув на смітник, газову плиту «Гефест» він здав на металобрухт, оскільки, вона також зламалась, морозильну камеру «Кристал», як і акрилову ванну він викинув на смітник, оскільки, вони вийшли з ладу.Також суду повідомив, що позивач його шантажувала, вимагала грошові кошти в сумі 500 чи 300 тисяч грн. після того, як вони вже розбіглись. Факт народження сина ОСОБА_3 та визнання себе його батьком відповідач не заперечував, пояснив, що коли народився син, то він забирав ОСОБА_1 з пологового будинку на службовому автомобілі Део сенс. Медперсоналу вручав в якості подяки квіти та торти. Самостійно здійснював реєстрацію народження сина в органах РАЦС, чи була присутня при цьому ОСОБА_1 , вже не пам`ятає. Народження сина святкував зі своїми батьками. Хрещення сина ОСОБА_3 відбувалось в Троїцькому соборі, де були куми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чи приймав участь у святкуванні хрещення не пам`ятає, можливо був на роботі. Старший син ОСОБА_1 від першого шлюбу ніколи його батьком не називав.

Аналогічну позицію висловив у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Титор Р.М. та доповнив, що його довіритель здійснював оплату грошових коштів за квартиру, як за цінні папери, які придбавав на дольову участь в будівництві квартири, згідно відповіді на адвокатський запит, що надана підприємством «Укрсоцкапітал» (а.с.50 т.2).

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом при розгляді справи встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з жовтня 2008 року ОСОБА_2 почав проживати з позивачкою ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Згідно свідоцтва про народження дитини, що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції 14 жовтня 2009 року - 27 вересня 2009 року у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_2 (а.с.8 т.1), місце проживання якого згідно довідки БВКП « Федорченко » зареєстровано разом з батьком в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9 т.1).

Позивачка ОСОБА_1 має сина ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 від першого шлюбу ( а.с.27 т.1).

Позивачкою, на підтвердження позовних вимог щодо проживання однією сім`єю з відповідачем надано суду сімейні фотографії за 2014 рік, на яких зображені позивачка, відповідач та їх син ОСОБА_3 та копії записок відповідача, спрямовані позивачці, в яких він зізнається їй в любові, називає її своєю коханою, тією єдиною, з якою має бажання прожити все своє життя і з такою позицією він визначився назавжди (а.с. 12,13, 94 т.1). Відповідачем не заперечувались представлені докази в судовому засіданні та не були спростовані належними та допустимими доказами.

Згідно Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.09.2011 року та свідоцтва про право власності від 06.11.2009 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.73,74 т.1), яка згідно технічного паспорту на квартиру є двокімнатною квартирою загальною площею 59 м? (а.с.75-76 т.1). Разом з квартирою був придбаний підвал площею 5м?, на облаштування якого було витрачено 10000 грн.. Наявність підвалу та вартість його облаштування не заперечувалась відповідачем та не спростована іншими доказами.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що протягом 2009-2011років сторони проводили за спільні кошти ремонт в квартирі для чого придбавали будівельні матеріали, сплачували за будівельні роботи, доставку матеріалів та виконання інших супутніх робіт. Загальна вартість матеріалів та будівельних робіт складає 200000грн. (Двісті тисяч грн.00коп.). Оскільки, вказане нерухоме майно перебуває у власності відповідача, але є майном, набутим під час спільного проживання та спільні кошти сторін, позивачка просить визнати на нею право власності на 1/2 частину НОМЕР_10 в будинку АДРЕСА_1 на загальну суму 260000 грн..

Згідно довідки Сумського міського об`єднання громадян «Гаражно-будівельний кооператив «Харківський», що видана головою кооперативу Поповим В.М. - відповідач ОСОБА_2 є дійсно членом кооперативу СМОГ ГБК «Харківський» м. Суми , вул . Черепіна, 23 та власником гаражу № НОМЕР_9 (а.с.11 т.1), номер якого був уточнений на номер 35 листом голови Правління гаражного кооперативу від 28.03.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 був прийнятий в члени кооперативу 01 жовтня 2009 року і йому була надана земельна ділянка під будівництво гаражу. Вступні внески сплачував ОСОБА_2 , а будівництво гаражу та всі питання взаємодії з сусідами по гаражу проводив ОСОБА_5 , що можуть підтвердити члени правління та члени кооперативу ( а.с. 91т.1). Відповідачем не спростовано твердження позивачки про те, що вартість гаража становить 120000 грн., право власності на який просить визнати за собою позивачка.

22.06.2009 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував у Сумському ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Сумській області право власності на автомобіль Тойота Королла сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що отримав свідоцтво серії НОМЕР_5 , який згідно довідки - рахунку від 22.06.2013 року має вартість при продажу 116575 грн. та зареєстрований за ОСОБА_2 ( а.с.52,77т.1).

В 2013 році сторони придбали автомобіль КІА спортейдж сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 за 250000 грн., який відповідач зареєстрував за своєю матір`ю, що не спростовано та заперечувалось відповідачем.

Указані автомобілі знаходяться у володінні та користуванні відповідача у справі ОСОБА_2 , а тому позивачка просить визнати за нею право власності на автомобіль Тойота Королла сріблястого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки це майно було набуте нею та відповідачем за час спільного проживання та спільні кошти із ОСОБА_2 , а автомобіль КІА спортейдж залишити відповідачу.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що під час спільного проживання позивачкою та відповідачем набувалось рухоме майно, а саме: холодильник «Самсунг» сірого кольору з системою «ноуфрост» в 2008 році вартістю 3000 грн.; мікрохвильову піч «Самсунг» сірого кольору в 2009 році за 1500грн.; чотириконфорочну газову плиту «Гефест» білого кольору в 2010 році за 3000 грн.; морозильну камеру «Кристал» білого кольору в 2012 році за 2500 грн.; пральну машину «Вірпул» білого кольору за 4000 грн.; акрилову ванну білого кольору за 2500 грн.; рукомийник, вмонтований в тумбу білого кольору та дзеркалом з поличками - 3000грн.; шафу-купе з дзеркалом, на якому у верхньому куті, з лівої сторони, вигравірувані квіти за 7000 грн.; гарнітур дитячий салатно-молочного кольору в 2012 році, що був виготовлений на замовлення, який складається з двоповерхового ліжка із шафою для тремпелів, сходинок з ящиками, пеналу, комоду, шафи з полицями, письмового столу з відділом для комп`ютера, двох полиць за 13000 грн.; телевізор «Томсон» за 2500 грн.; музичний центр за 1000 грн.; карнизи та штори - 2000 грн.; люстра в дитячу кімнату болотного кольору з біло - бежевими плафонами за 800 грн.; диван за 3000 грн.; карнизи та штори в спальню 1500 грн.; люстра в спальню за 1200 грн.; телевізор «Самсунг» за 5000грн.; вхідні двері 3000 грн.; меблі прихожої за 5000 грн.; міжкімнатні двері 5 шт. - 3000 грн., а всього на суму 67500 (Шістдесят сім тисяч п`ятьсот грн.).

Наявність та вартість майна, що перелічене в позовній заяві відповідачем не заперечувалась і не спростована.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 Сімейного кодуксу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13 та в постанові Верховного Суду україни у справі №61-22277св18 від 8 липня 2018 року.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 у період з жовтня 2008 року по 08.05.2015 року для визнання спільно нажитим майном квартири, автомобілів та іншого майна, придбаного у вказаний період часу.

За змістом ст. ст. 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України позивач зобов`язаний довести належними і допустимим доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу заявлених вимог.

З метою встановлення фактичних обставин у справі судом були допитані свідки зі сторони позивача, досліджені надані сторонами письмові докази.

Допит свідків зі сторони відповідача судом не проводився в зв`язку з відмовою від допиту свідків відповідачем.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з 2010 року знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки, стали проживати в одному будинку по АДРЕСА_1 . Стосунки зі сторонами нормальні, дружні. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заселились в квартиру раніше, оскільки, будинок був зданий в експлуатацію в 2009 році та проживали в квартирі НОМЕР_10 на третьому поверсі, а вона зі своєю сім`єю проживає на п`ятому поверсі. Їй відомо, що у позивачки та відповідача є син ОСОБА_3 , який на той час був немовлям і разом з ними проживав син ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_4. Вона завжди вважала позивачку, відповідача та їх дітей сім`єю, оскільки, бувала у них в квартирі, бачила, як ОСОБА_1 готувала їжу, а ОСОБА_2 приїздив додому та ОСОБА_1 подавала йому їжу. ОСОБА_1 піклувалась про сім`ю - прибирала в квартирі, готувала їжу, прала білизну, прасувала для ОСОБА_2 сорочки, поводилась в квартирі як господиня. Кожного дня вони приходили додому. Вона бачила, як ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 вивантажували з автомобіля будівельні матеріали для ремонту в квартирі; бачила, як батько ОСОБА_5 будував в під`їзді кладову біля їхньої квартири; ОСОБА_2 говорив їй особисто, що він придбав для ОСОБА_3 однокімнатну квартиру на АДРЕСА_3 . Про те, що вони разом придбали квартиру, в якій поживали на АДРЕСА_1, говорив їй сам ОСОБА_2. ОСОБА_2 розповідав, що вони разом з ОСОБА_1 придбали телевізор «плазму» та показував свідку, як він повісив його в спальні. Свідок бачила, як сторони разом їздили на роботу, виходячи разом з квартири, на автомобілі Тойота і за кермом перебував ОСОБА_2. Свідок також повідомила суду, що в під`їзді проживало шість сімей, в тому числі і сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були однією компанією, вони всі разом відпочивали на природі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як сім`я, приходили до свідка на день народження. Також зазначила, що через велику звукопроводність в будинку, в якому вони проживають, їй відомо про те, що ОСОБА_2 ображав ОСОБА_1 та бив її, оскільки, протягом п`яти років було чутно, як дитина ОСОБА_3 кричав та просив «папочку» не чіпати маму, вона бачила ОСОБА_1 з синцями на обличчі і ОСОБА_1 підтверджувала факти рукоприкладства до неї з боку ОСОБА_2 . Свідку відомо, що ОСОБА_1 пішла від ОСОБА_2 09.05.2015року, після того, як він її в черговий раз побив, а наступного дня привіз до квартири іншу жінку, всі в під`їзді про це знають.

Свідок ОСОБА_31 пояснила суду, що знає позивачку та відповідача як сусідів по під`їзду з 2010 року, спілкувались до 2015 року, неодноразово бувала у них в квартирі, бачила меблі, побутову техніку. Зі слів сусідів їй відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 разом проживали в квартирі НОМЕР_10 з 2009 року і ОСОБА_1 в квартирі робила ремонт. Вони дружили сім`ями, разом відпочивали, сторони приходили до неї на день народження, як сім`я. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 гуляли з дитиною у дворі, показували фотографії, де вони разом відвідували Межигір`я, їздили на рибалку, по гриби, в Тростянець на рицарські ігри. Свідок суду повідомила, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, оскільки, вона неодноразово бачила, як вони разом приїжджали на автомобілі, виймали з машини продукти харчування, з яких ОСОБА_1 готувала їжу для сім`ї. ОСОБА_1 прала білизну, прибирала в квартирі. ОСОБА_2 відвозив до дитячого садочка ОСОБА_3 , а батьки ОСОБА_1 його забирали, оскільки, дуже часто зміни на роботі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 співпадали. Син ОСОБА_1 ОСОБА_4 проживав з ними та відвідував середню школу №23 до сьомого класу. Неодноразово свідок разом із сином ОСОБА_1 ОСОБА_4 , з будинку по АДРЕСА_1 йшли до школи і назад додому, оскільки, свідок працювала в школі №23. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 повідомляли їй, що відвідували батьків ОСОБА_2 в с. Токарі, до батьків ОСОБА_1 їздили на дачу. Свідку пояснила, що поведінка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не давала сумнівів, що вони сім`я і у неї в телефоні номер ОСОБА_1 до даного часу записаний, як «ОСОБА_1 ». Відомо, що відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 орієнтовно припинились влітку 2015 року, оскільки, ОСОБА_2 неодноразово бив ОСОБА_1 і ОСОБА_2 привіз додому нову жінку. Також вона бачила, як ОСОБА_2 віддав пральну машину сусіду та її чоловіку, щоб вони її викинули на смітник.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснила суду, що сторін в справі знає з 2007 року, оскільки, вони разом працювали в пологовому будинку, ОСОБА_1 - медичною сестрою, а ОСОБА_2 - лікарем. Їй відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 почали разом проживати в 2008 році. Вони дружили сім`ями і сім`я ОСОБА_2 запросила її та її чоловіка в гості в квартиру по АДРЕСА_3 . Це було взимку після перегонів, в яких вони приймали участь від лікарні і свідок бачила в квартирі речі ОСОБА_1 , у ванній кімнаті - її косметику. Свідку відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 разом придбали квартиру по АДРЕСА_1 за спільні кошти, де вони продовжили разом проживати і одночасно робили ремонт. Чоловік свідка допомагав перевозити речі з квартири по АДРЕСА_3 в квартиру по АДРЕСА_1 , куди їх з чоловіком запрошували в гості по вихідних. Свідок особисто бачила, як позивачка та відповідач разом придбавали продукти харчування, речі домашнього вжитку, одежу для дітей. Повідомила, що син ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - ОСОБА_3 народився в 2009 році і в той час вони вже проживали по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 забирав ОСОБА_1 з дитиною з пологового будинку і відвіз в квартиру по АДРЕСА_1 , оскільки вони з колегами приходили в цю квартиру привітати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з народженням дитини. В тому числі ОСОБА_2 особисто забирав її та інших колег по роботі і возив їх у вказану квартиру аби вони привітали ОСОБА_1 з 8 березня. Всі колеги в пологовому будинку знали, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 живуть разом як чоловік і дружина, оскільки, ОСОБА_2 вважав ОСОБА_1 за дружину. Зазначила, що квартира двокімнатна. В квартирі мались всі необхідні речі та побутова техніка, в тому числі в кухні вона бачила холодильник, мікрохвильову піч, стіл, стільці, газову плиту. Ванна і туалетна кімнати були оздоблені керамічною плиткою. В кімнаті дітей стояло двоярусне ліжко, комп`ютерний стіл та телевізор, були штори коричневого кольору. У спальній кімнаті стояв диван зеленого кольору, який привезли з квартири на АДРЕСА_3 , був телевізор. В коридорі знаходилась шафа-купе темно-коричневого кольору. Приблизно три роки назад (пояснення надані свідком в судовому засіданні 26.09.2018 року) ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розійшлись, оскільки ОСОБА_1 говорила, що ОСОБА_2 її побив і вигнав її разом з дитиною з дому, бо у ОСОБА_2 з`явилась інша жінка. Свідку відомо, що позивачка і відповідач разом придбали телевізор, холодильник перевезли з квартири, де проживали по АДРЕСА_3 . Хто фінансував ремонт в квартирі та яка вартість квартири АДРЕСА_1 - їй не відомо, але відомо, що ОСОБА_1 постійно проживала у вказаній квартирі, нікуди не виїжджала. Неодноразово ОСОБА_1 і ОСОБА_2 їхали з роботи разом додому і підвозили свідка.

Свідок ОСОБА_43 суду пояснила, що ОСОБА_1 знає зі школи, а ОСОБА_2 з того моменту, як вони стали проживати однією сім`єю в квартирі по АДРЕСА_3 з 2008 року, а потім придбали квартиру по АДРЕСА_1 . Вона неодноразово бувала в квартирі сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була запрошена на день народження ОСОБА_2 , де перебувало ще тридцять гостей, в тому числі батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Вони часто сім`ями виїжджали на рибалку на автомобілях, у сім`ї ОСОБА_2 був легковий автомобіль сірого кольору, марка автомобіля їй не відома, бо вона на них не розуміється. Повідомила, що ОСОБА_1 своїми ключами відчиняли двері квартир АДРЕСА_1 , поводилась, як господарка у себе вдома. З ними жив і старший син ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_4 і для дітей вони разом придбали двоярусне ліжко, куточок для дітей - був письмовий стіл, комп`ютер. В іншій кімнаті був телевізор плазма, стояло ліжко, шафа. В кухні був холодильник, у ванній кімнаті пральна машина і все необхідне. На кухні був холодильник, стіл, стільці, мікрохвильова піч, був посуд та на той час стояла морозильна камера, було все як у нормальних сім`ях.

Свідок ОСОБА_46 пояснила суду, що знає ОСОБА_1 багато років, оскільки, дача її батька ОСОБА_5 знаходиться поряд з їхнім будинком. Восени 2008 року ОСОБА_1 приїхала на дачу свого батька разом з ОСОБА_2 і вони подружились сім`ями. ОСОБА_2 обрав її чоловіка за кума - хрещеним батьком їхнього сина ОСОБА_3 . На хрестинах дитини ОСОБА_2 знайомив їх зі своїми батьками та сестрою. В 2009 році ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали квартиру по АДРЕСА_1 , куди переїхали разом проживати, так як у них була сім`я - ОСОБА_1 піклувалась про сім`ю - здійснювала ремонт в квартирі, будівельні матеріали для цього придбавали за спільні кошти; готувала їжу, прибирала, прала, прасувала, доглядала дітей, а ОСОБА_2 працював. Вони сім`ями неодноразово виїжджали на відпочинок на річку, їздили по гриби. У сім`ї ОСОБА_2 був автомобіль Тойота Королла, який вони придбали за спільні кошти. Повідомила, що після народження сина ОСОБА_3 ОСОБА_1 отримала грошову допомогу в розмірі приблизно 105-110 тис. грн. і всі гроші віддала Москаленку для вирішення «сімейних задач», як про те говорив сам ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 передала йому гроші і всі гроші сім`ї завжди перебували у нього і він ними розпоряджався, про що сам розповідав. ОСОБА_2 часто заходив до магазину, в якому свідок з чоловіком здійснюють торгівлю та просив підібрати щось для ОСОБА_1 , говорив, що вони скоро розпишуться. Після того, як ОСОБА_2 почав розділяти дітей, ображати старшого сина ОСОБА_1 в присутності свідка та наполягати на тому, щоб ОСОБА_4 з ними не жив, в сім`ї почались сварки та ОСОБА_2 неодноразово бив ОСОБА_1 . Свідку відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 разом, за спільні кошти придбали квартиру по АДРЕСА_1 , де і продовжили разом проживати. Також відповідач їй говорив, що вони купили однокімнатну квартиру по АДРЕСА_3 для сина ОСОБА_3 . Їй відомо, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_5 допомагав будувати їм гараж, який знаходиться неподалік від будинку, в якому вони проживали. Свідок надала суду пояснення з приводу наявності в квартирі по АДРЕСА_1 меблів, побутової техніки, які є аналогічними з показаннями раніше допитаних свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд за внутрішнім переконанням оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Твердження відповідача про те, що він не підтримував сімейних відносин з позивачкою, а проживав певний час з батьками та вони з позивачкою були тимчасовими співмешканцями є суперечливими та спростовується здобутими у справі доказами.

Факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 2008 року до 08 травня 2015року, наявність спільного побуту та спільних друзів, спільний відпочинок, спілкування подружжя з батьками та дитиною позивачки від першого шлюбу, народження спільної дитини, придбання ними майна підтверджено в судовому засіданні, зокрема, показаннями допитаних свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_46 , ОСОБА_43 , ОСОБА_38 , ОСОБА_31 .

Також з показань свідків вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з жовтня 2008 року до 08 травня 2015 року проживали разом як чоловік та дружина, мали стосунки, притаманні подружжю, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, будували спільне життя разом.

Відповідач доказів, які б спростували дані обставини, в ході розгляду справи суду не надав, а ті пояснення, які надали у своїх поясненнях свідки позивача, ним не заперечувалися.

Посилання відповідача на те, що він та позивачка разом не проживали, позивачка його інколи відвідувала - приходила в гості, що все рухоме та нерухоме майно придбано за його власні кошти, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. У своїх запереченнях сам відповідач ОСОБА_2 вказує про те, що у нього з позивачкою народився син, якого він визнав та не спростовує такого факту. Не заперечував, щодо переліку та часу придбання майна, зазначеного в позові. Від допиту свідків на підтвердження своїх заперечень відмовився.

Суд критично ставиться до показів відповідача ОСОБА_2 про те, що він деякий час проживав у своїх батьків, а з позивакою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) були тимчасовими співмешканцями так як його показання є суперечливими та малоінформативними. Сам факт періодичного перебування ОСОБА_2 у батьків не є свідченням його постійного там проживання. З цих підстав також суд оцінює критично показання відповідача, оскільки, він позовні вимоги не визнає в повному обсязі, а відтак заінтересований в результатах розгляду справи.

Судом встановлено, що спірний автомобіль TOYOTA Corolla 1.6 G 1598, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , був придбаний 15.07.2010 року за 180000 грн. ( а.с.52 т.1), що не спростовано відповідачем та не заперечувалось позивачкою. Згідно довідки-рахунку серії НОМЕР_6 від 22.06.2013 року, вказаний автомобіль продано та передано новому власнику ОСОБА_51 . Оскільки, судом під час розгляду справи встановлено факт відчуження спірного майна відповідачем на користь третьої особи, без згоди позивачки, суд приходить до висновку про те, що відповідач здійснив його відчуження на свій розсуд проти волі позивачки і не в інтересах сім`ї, а тому вартість автомобіля враховується при поділі. Частина четверта статті 65 Сімейного кодексу України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічна правова позиція викладена в п.30 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року №6-486цс16. З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, суд приходить до висновку про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля з відповідача, який здійснив його відчуження на свій розсуд проти волі позивачки і не в інтересах сім`ї, на користь позвачки,

Також судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана за 320000 грн. згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 06.11.2009 року, в якій проведено ремонт на 200000 грн. та облаштовано підвал на суму 10000 грн. також не спростовано відповідачем. Отримана земельна ділянка та побудований гараж № 35 в Сумському міському об`єднанні громадян «Гаражно-будівельний кооператив «Харківський» 01 жовтня 2009 року за 120000 грн., що не заперечувалось сторонами. Наявність в квартирі проведеного ремонту, меблів, побутової та санітарної техніки не спростовано відповідачем.

Під час дослідження у справі обставин щодо джерела коштів, за які було придбано спірне майно, судом здійснено оцінку наданим сторонами доказам: довідкам про доходи ОСОБА_1 (а.с.14-25 т.1), про що вона мала постійний дохід. Документами, що передували укладанню угоди купівлі-продажу в тому числі спірного автомобіля, квартири, гаражу, а саме листом Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області від 28.01.2016 року ( а.с. 52,77 т.1) про реєстрацію автомобіля TOYOTA Corolla 1.6 G 1598, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 за відповідачем; правовстановлюючими та технічними документами на право власності на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.73-74, 74-76 т.1); довідкою та листом Сумського міського об`єднання громадян «Гаражно-будівельний кооператив «Харківський» щодо гаражу (а.с.11,97 т.1), показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_46 , ОСОБА_43 , ОСОБА_38 , ОСОБА_31 , які підтвердили, що подружжя разом збирали гроші на придбання квартири, автомобілів, гаражу, меблів та побутової техніки, проводили ремонт в квартирі, оскільки власних заощаджень не вистачало - батьки позивачки ОСОБА_1 допомагали їм грошовими коштами.

Свідок ОСОБА_46 пояснила, що неодноразово була свідком того, що матір позивачки передавала ОСОБА_2 та позивачці грошові кошти зі своєї зарплати для підтримання їхнього сімейного бюджету, що автомобілями, які були в сім`ї ОСОБА_2 користувалась вся їхня сім`я.

Доводи відповідача про те, що все нерухоме та рухоме майно було придбано за його власні кошти не підтверджені належними доказами та спростовуються дослідженими судом доказами у їх сукупності. Той факт, що за період спільного проживання працював лікарем-анастезіологом та був зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримував значну частину доходів у вигляді заробітної плати, аніж позивачка, не може свідчити лише про його участь у придбанні спірного майна. У період сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільний побут та бюджет, за спільні кошти придбали інше майно, проводили ремонтні роботи у квартирі, де проживали, чого не заперечував сам відповідач. Твердження у судовому засіданні відповідача про те, що вони з позивачкою були тимчасовими співмешканцями, також не є прямим доказом придбання майна за власні кошти, адже жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Суд вважає, що позивачкою в судовому засіданні доведений факт їх спільного проживання із відповідачем ОСОБА_2 саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2008 року по 08.05.2015 року. Факт придбання спірного майна в період проживання сторін однією сім`єю підтверджується тим, що саме в зазначений проміжок часу, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 придбав квартиру, набув гараж, автомобіль, що підтверджується правовстановлюючими документами. Позивачем доведено, що вказане майно було придбане внаслідок їх спільної праці з ОСОБА_2 як сім`ї, за рахунок якої вони одержали як спільні так і особисті доходи, внаслідок отримання доходів з інших джерел (зокрема здійснення підприємницької діяльності відповідачем, батьківської допомоги батьків позивачки), які були об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету.

Відповідно до статей 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, оскільки придбане за спільні кошти та в період проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, а саме: квартра АДРЕСА_1 гараж АДРЕСА_2 , автомобіль TOYOTA Corolla 1.6 G 1598, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , меблі, побутова техніка, витрати на ремонт квартири є їх спільною сумісною власністю, та виходячи з рівності часток кожного з них на спірне майно, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаної квартири та автомобіля та виділити їй частину майна, а саме: холодильник «Самсунг» сірого кольору з системою «ноуфрост» вартістю 3000 грн.; морозильну камеру «Кристал» білого кольору вартістю 2500 грн.; пральну машину «Вірпул» білого кольору вартістю 4000 грн.; шафу-купе з дзеркалом, вартістю 7000 грн.; гарнітур дитячий салатно-молочного кольору вартістю 13000 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 5000 грн., тому вимоги позивачки в цій частині також підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою, при зверненні до суду з позовом було частково сплачено судовий збір в сумі 1218 грн. та ухвалою суду від 28.01.2016 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Позивачкою заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру (на момент сплати судового збору 487,20 грн.) та чотири позовних вимоги майнового характеру на суму 594500 грн. (на момент сплати має скаладати 1 % ціни позову - 5945 грн.). Виходячи з суми сплаченого частково судового збору, доплаті підлягає сума судового збору: 5214,20 грн. (5945,00+487,20) - 1218,00 (487,20+730,80)=5214,20 грн..

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки, то понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на її користь та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 5214,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 364, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 65, 70, 74 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, визнання права власності на 1/2 частину спільно набутого майна - задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в період з жовтня 2008 року по 08 травня 2015 року.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном, набутим в період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частину придбаної квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на гараж АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) грошову компенсацію вартості автомобіля TOYOTA Corolla 1.6 G 1598, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 в сумі 180000,00 грн. (Сто вісімдесят тисяч грн. 00 коп.).

Виділити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) у власність із спільно набутого майна: холодильник «Самсунг» сірого кольору з системою «ноуфрост» вартістю 3000,00 грн.; морозильну камеру «Кристал» білого кольору вартістю 2500,00 грн.; пральну машину «Вірпул» білого кольору вартістю 4000,00 грн.; шафу-купе з дзеркалом, вартістю 7000,00 грн.; гарнітур дитячий салатно-молочного кольору вартістю 13000,00 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 5000,00грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1218,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь держави 5214 грн.20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 серпня 2019 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО