Провадження №2-сз/369/32/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення йому сплаченого судового збору в дохід держави у сумі 704,80 грн., призначені Києво-Святошинським судом за рішенням № 754/16935/18 від 03.06.2019, оскільки рішення було скасовано Київським апеляційним судом. Крім того просить зобов`язати позивача ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 судовий збір сплачений в Київський апеляційний суд в повному обсязі

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.05.2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 грн. щомісячно до закінчення навчання нею а саме до 30 червня 2020 року, починаючи з 03 грудня 2018 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в дохід держави у сумі 704, 80 грн.

02 жовтня 2019 року Київським апеляційним судом скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2019 року та ухвалено нове про відмову в позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 13 ст. 133 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 444 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною першою ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, зокрема, що чинним законодавством не передбачено повернення судового збору із зазначених заявником підстав, суд вважає, що правових підстав для задоволення заяви немає.

Крім того, заявнику слід роз`яснити право на звернення до суду апеляційної інстанції, яким здійснювався розгляд справи для вирішення питання розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.133,258,260,444 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Пінкевич