Провадження № 2/243/308/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» лютого 2019 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Неминущого Г.Л.,

за участю - секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 8 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє в інтересах: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Позивач перебував у зареєстрованому шлюбу із ОСОБА_7, від якого у них народилося 6 дітей.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2015 року, шлюб між Позивачем та ОСОБА_7 було розірвано, за ініціативою останньої, також, стягуються аліменти на утримання дітей на користь Відповідача.

Позивач завжди спілкувався з дітьми, вони приїздили до нього у гості, він приймав активну участь у вихованні дітей та своєчасно сплачував аліменти на утримання.

Діти - ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, з моменту розірвання шлюбу, за власною ініціативою, не проживали з матір`ю - ОСОБА_7, мотивуючи це тим, що не знаходили спільної мови зі співмешканцем матері. Діти жили у матері Позивача - ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_1

Інші діти - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебувають на обліку дітей, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку зі скоєнням відносно них фізичного насилля з боку матері та її співмешканця - ОСОБА_9, з яким вона проживає у цивільному шлюбі. Зважаючи на дані обставини, Позивачем були вжиті заходи щодо переведення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з Андріївської до Сергіївської загальноосвітньої школи, за місцем його проживання.

Мати дітей - ОСОБА_7, навчанням, вихованням та доглядом за дітьми не займається, стосунки з дітьми не підтримує, з моменту розлучення, у 2015 році, батьківські збори не відвідує.

Зважаючи на те, що діти перебувають із Позивачем, 21 травня 2018 року, за клопотанням служби у справах дітей райдержадміністрації, виплата допомоги матері - ОСОБА_7, в управлінні соціального захисту населення райдержадміністрації була призупинена.

Так само, за клопотанням служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації, 01 червня 2018 року, зупинено перерахування аліментів на користь ОСОБА_7, з тієї причини, що діти з нею не проживають, вона не витрачає кошти на їх забезпечення та утримання. Проте, до вирішення питання про звільнення Позивача від сплати аліментів у судовому порядку, аліменти з його доходу все одно отримуються у розмірі Ѕ частини щомісячно, не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину.

З травня 2018 року, Позивач та його цивільна дружина повністю утримують дітей.

Таким чином, самотужки утримуючи 5 дітей, які не досягли 18-річного віку, Позивач залишився без засобів існування, вирахування аліментів на утримання дітей не дає йому змоги повноцінно їх забезпечувати.

На вимогу служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації зібрано докази того, що Відповідач не бере участі у вихованні дітей. Крім того, Відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, за вчинення насильства в сім'ї.

Наразі, діти проживають у гарних умовах, відносини, які склались у сім'ї Позивача є сприятливими для розвитку дітей.

Тому, Позивач просить суд позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; припинити стягнення з нього, ОСОБА_1, аліментів на користь ОСОБА_7, на утримання дітей; стягнути з Відповідача на його користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом із позовною заявою надав до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 08 лютого 2019 надала до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.50).

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 08 лютого 2019 року надав суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за відсутності представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримує (а.с.46).

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації Донецької області, ОСОБА_10, яка діє на підставі Довіреності № 01-58-0015 від 16 січня 2019 року (а.с.45), у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 08 лютого 2019 року надала до суду Заяву, в якій просить суд справу розглянути за відсутності представника служби у справах дітей, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.51).

Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 18 липня 2006 року виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, Актовий запис № 01, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.7).

Згідно з копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 08 серпня 2012 року виконкомом Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, Актовий запис № 10, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.8).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 18 липня 2006 року виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, Актовий запис № 02, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.9).

Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 18 липня 2006 року виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, Актовий запис № 05, вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.10)

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого 18 липня 2006 року виконкомом Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, Актовий запис № 02, батьками ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.11).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 виданого 19 травня 2010 року виконкомом Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, батьками ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.12).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 243/8251/15-ц від 17 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_7 про розірвання шлюбу були задоволені, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано, з останнього стягнуто аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_7 (а.с.13-14).

Згідно Листа, виданого Андріївським сільським головою ОСОБА_15, від 10 травня 2018 року, у сім`ї ОСОБА_7 чиниться насилля над дітьми. Склад сім`ї: мати - ОСОБА_7, співмешканець -ОСОБА_9, діти - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - проживають за адресою: АДРЕСА_2. Рідний батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_3. У ході бесіди із дітьми, проведеної інспектором зі справ опіки, піклування та сімейних форм виховання та сімейною медичною сестрою з'ясовано, що насилля почалось із появою співмешканця матері, насилля відбувалось регулярно, діти не розповідали про це нікому, оскільки мати погрожувала їм. Рідний батько кожного місяця сплачував аліменти на утримання дітей (а.с.15).

Відповідно до Листа, виданого в.о. головного лікаря КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради № 01-11/438 від 12 жовтня 2018 року, мати п`ятьох дітей - ОСОБА_7, участі у вихованні дітей не приймає, продовжує пиячити разом із співмешканцем. Діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з батьком ОСОБА_1 с. Сергіївка Слов`янського району по АДРЕСА_4. Діти проживають в гарних умовах, доглядаються та виховуються батьком та його співмешканкою (а.с.16).

Із Листа, виданого головним лікарем КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов`янської районної ради Донецької області № 01-11/438 від 15 травня 2018 року, сім`я проживає в незадовільних побутових умовах. 07 травня 2018 року, зафіксований випадок скоєння фізичного насилля відносно малолітніх дітей (а.с.17).

Відповідно до Інформації, наданої Слов'янським відділом поліції ГУНП в Донецькій області, останнім отримано повідомлення про здійснення насильства гр. ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_9, відносно своїх дітей. Також, було встановлено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП та була проведена профілактична бесіда по недопущенню здійснення ними протиправних дій (а.с.18).

Відповідно до Листа № 14-19-21/19473 від 08 червня 2018 року Слов'янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ, в.о. начальника відділу було запропоновано утримувати аліменти, але не перераховувати їх на користь ОСОБА_7 до вирішення питання у судовому порядку про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів (а.с.19).

Із матеріалів справи вбачається, що Слов'янським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснюється соціальний супровід дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Мати проявляє байдужість щодо подальшого перебування дітей, не визнає своєї провини, не відвідує дітей за місцем проживання, взагалі не приймає участі в їх утриманні та вихованні (а.с.20).

Перебування на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтверджується Довідкою про перебування на обліку № 563/03-11 від 25 жовтня 2018 року (а.с.22).

За результатом Акту обстеження умов проживання від 27 липня 2018 року та 14 серпня 2018 року, діти, які проживають разом із батьком ОСОБА_1, за адресою : АДРЕСА_5, мають гарні умови для виховання та розвитку дітей (а.с.23-24).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання родини з матір`ю ОСОБА_7 від 14 вересня 2018 року за адресою: АДРЕСА_6, встановлено, що мати не має умов для виховання дітей (а.с.25).

До матеріалів справи було долучено висновок № 978/02-33 від 10 вересня 2018 року Андріївської об`єднаної територіальної громади про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 у відношенні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_7, спираючись на перевірку її житлових умов проживання, неодноразові бесіди, в ході яких було з`ясовано, що мати інертно ставиться до долі дітей, та частий стан алкогольного сп'яніння (а.с.27-28).

З вищезазначеного вбачається, що Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не проявляє відносно своїх дітей турботи та піклування, не проявляє зацікавленості у їх долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

У судовому засіданні не було встановлено фактів перешкоджання відповідачу у спілкуванні зі своїми дітьми з боку позивача або будь-яких інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., встановлено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов"язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з"ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_7, участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про них, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та здійснює над ними насилля.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є повнолітньою особою, тому, суд вважає доцільним, відмовити у задоволенні частини позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, у відношенні - ОСОБА_2, оскільки остання досягла 18-річного віку та є повнолітньою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі, якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, а відповідач отримує від позивача аліменти на утримання дітей, які з нею не проживають і не перебувають на її утриманні, що в цілому дає суду підстави для задоволення позову у частині припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, встановлених рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 164-166, 180-182, 192, 267-271, 273 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 10, 81, 131, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 18 Конвенції про права дитини, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, Служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації Донецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Роганського Словянського району Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1, батьківських прав відносно її дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП: НОМЕР_2, що стягуються за рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на утримання дітей - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП: НОМЕР_2, картка ПАТ «Державний Ощадний банк України» НОМЕР_9, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/8 частини на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позовної заяви, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_11 та до досягнення кожною дитиною повноліття.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Г.Л. Неминущій