У Х В А Л А

07.02.2019 Справа №607/2607/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позов до відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 у якій просила визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою №22, що знаходиться у будинку №4 по вул. Дружби в м. Тернополі.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 гривень.

Позивачем не сплачено судового збору за подання до суду позову, однак, її представником ОСОБА_2 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що позивач ОСОБА_1 є малозабезпеченою, оскільки являється пенсіонером, щомісячний розмір пенсії якої становить 1527,32 гривень, а тому просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, позивачем не наведено та не надано доказів, які підтверджували б наявність у позивача ОСОБА_1 підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Наведені у клопотанні доводи представника позивача про те, що позивач є малозабезпеченою з огляду на розмір отримуваної нею пенсії у сумі 1527,32 гривень щомісячно, не дають підстав для його задоволення та звільнення від сплати судового збору, а також не підтверджують наявність у позивача ОСОБА_1 важкого матеріального становища, яке б позбавляло її можливості сплатити судовий збір за подання позову у встановленому законодавством розмірі, а безпідставне звільнення сплати судового збору є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур та рівності учасників судового процесу перед законом.

У статті 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно викладених у позові обставин та долучених до позовної заяви копій документів убачається, що у спірній квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_5, який також зазначений в ордері на житлове приміщення №2946 як член сімї наймача,однак у поданій заяві його процесуальний статус невизначений .

У відповідності до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк: Отримувач : УК у м. Тернополі/м. Тернопіль/ 22030101; Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37977726; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Номер рахунку : 9002; Код класифікації доходів : 22030101; Найменування коду класифікації доходів бюджету : Судовий збір (державна судова адміністрація України, 050) за позовом ОСОБА_2, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяОСОБА_6