КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1609/4815/12
Провадження № 4-с/552/7/19
У Х В А Л А

08.02.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря - Павленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Кредитної Спілки « Полтава і полтавці» на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ,-

В С Т А Н О В И В :

Кредитна спілка « Полтава і полтавці » звернувся зі скаргою в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Полтавського районного ВДВС від 31.10.2018 року про повернення виконавчого листа стягувачу. У скарзі посилається на те, що 21 січня 2019 року КС « Полтава і полтавці » отримала від Полтавського ВДВС постанову державного виконавця від 31.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу. З даною постановою не погоджуються, оскільки держвиконавцем не проведені виконавчі дії, а саме: відсутні докази не проживання боржника за зазначеною іу виконавчому документі адресою, відсутні докази про перевірку майнового стану боржника, у постанові невірно зазначено прізвище боржника. Просить суд визнати постанову від 31 жовтня 2018 року незаконною та скасувати постанову , а виконавчий лист повернути до Полтавського районного ВДВС для подальшого виконання

В судове засідання представник скаржника не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець Полтавського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17липня 2012 року по цивільній справі за позовом КС « Полтава і полтавці » до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором № 7 від 29 січня 2010 року в сумі 22 363 грн. 28 коп. та понесені судові витрати в розмірі 223 грн. 63 коп.

21.05.2013 року виданий виконавчий лист № 2/1609/1599/12, який звернутий до примусового виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подачі скарги може бути поновлений судом.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про повернення виконавчого документу стягувачу датована 31 жовтня 2018 року. Така ж дата міститься і на супровідному листі до постанови, що адресований на адресу скаржника.

КС «Полатва і полтавці» у своїй скарзі посилаються на отримання спірної постанови 21 січня 2019 року , проте будь-яких належних доказів на підтвердження зазначеного факту суду надано не було.

Суду не надано поштового конверту зі штемпелем, де зазначена дата та який би підтвердив отримання стягувачем оскаржуваної постанови саме 21 січня 2019 року.

Зроблений запис на копії супровідного листа «вх. № 24 від 21.01.2019 року» не може розцінюватись судом як підтвердження отримання стягувачем постанови саме 21 січня 2019 року, оскільки ким зроблений цей запис, на підставі чого суду відомостей не надано.

Як вбачається , з матеріалів справи, скарга надійшла до суду 28 січня 2019 року, тобто з порушенням 10-деного терміну на оскарження постанови від 31 жовтня 2018 року.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено поновлення та продовження процесуальних строків.

Скаржник не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку оскарження постанови, не надав належних доказів отримання постанови 21 січня 2019 року , що свідчить щодо пропущення скаржником строку звернення до суду зі скаргою на скасування зазначеної вище постанови, а тому скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 447-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Кредитної Спілки « Полтава і полтавці» на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В.Кузіна