ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/412/19
Чигиринського районного суду Черкаської області
УХВАЛА

29 серпня 2019 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі судді Новікова О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення

в с т а н о в и в :

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року заяву позивачки про залишення позову без розгляду задоволено.

Позивачка подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу 14 серпня 2019 року. Разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали, яке апелянт обґрунтовує тим, що позивачка є психічно хворою, через вади психіки не усвідомлювала суть, зміст та правові наслідки ухвали. Тому своєчасно не оскаржила її в апеляційному порядку.

Посилаючись на незадовільний психічний стан позивачки, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та відкрити апеляційне провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про неповажність підстав, вказаних в заяві.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвала Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року вручена позивачці ОСОБА_1 22 жовтня 2018 року (а.с. 109).

Апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку 14 серпня 2019 року (а.с. 121), тобто майже через 8 місяців після вручення повного тексту оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що ОСОБА_1 з власної ініціативи зверталася за захистом своїх прав шляхом подачі позову та, відповідно, реалізувала своє диспозитивне право на звернення з заявою про залишення позову без розгляду (а.с. 100). А отже, провадження у справі було відкрито за ініціативи та в інтересах позивачки.

Обґрунтовуючи причини пропуску такого строку, апелянт вказує на те, що відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №188531 від 07.08.2015 ОСОБА_1 потребує постійного стороннього нагляду та допомоги, лікування та нагляду невропатолога, кардіолога. Суд першої інстанції не з`ясував чи є позивачка особою, яка має повну цивільну дієздатність, оскільки ОСОБА_1 має явні розгляди психіки та є немічною і безпорадною, бо потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. Про оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду позову психічно хворої ОСОБА_1 стало відомо правозахиснику ОСОБА_3 , до котрого 13 серпня 2019 року звернулись родичі ОСОБА_1 , яка в свою чергу не могла усвідомити суть, зміст та правові наслідки ухвали від 16.10.2018. Вказано, що рідня ОСОБА_1 лише 13.08.2019 року дізналась про наявність у природі ухвали від 16.10.2018.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить визнати причини пропуску строку на оскарження поважними.

Проте, такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Сумніви в здатності позивачки усвідомлювати значення своїх дій є голослівними. В матеріалах справи відсутні підтвердження про обмеження позивачки у цивільній дієздатності. Довідка про інвалідність не може бути визнана підтвердженням нездатності усвідомлювати позивачкою наслідки ухвали про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, суд не визнає поважними підстави, вказані в клопотанні про поновлення строку на оскарження ухвали, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, а апелянту надати строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений строк відповідно до вимог ч. 4 ст. 357 ЦПК України йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя