Справа № 577/4871/19
Провадження № 2/577/1586/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку, зареєстрований, але не проживає відповідач. В 1998 році ОСОБА_2 забрав всі свої речі та переїхав в інше житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживає на даний час. З того часу, він належним житловим будинком не користується, будь яке його майно в житловому будинку відсутнє. Перешкод в користуванні будинком відповідачу ніхто не чинив, він добровільно та свідомо не користується цим житлом. Вирішити питання в добровільному порядку не вдається, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 27,28,31).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки вказана квартира відноситься до приватного житлового фонду, то спірні правовідносини регулюються главою 6 ЖК України та главами 28, 32 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.03.2009 року вбачається, що житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 3,4)

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 20 зареєстроване право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,2177 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,6)

Рішенням Дубов`язівської селищної ради від 28.01.2016 року змінено назву АДРЕСА_3 Комуністична АДРЕСА_4 Центральна у с. Сім`янівка (а.с.7)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 8)

З довідки виконавчого комітету Дубов`язівської селищної ради від 15.10.2019 року № 1666 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , склад сім`ї: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 1980 р.н., який не проживає за цією адресою з 1998 року (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона сусідка позивача. З 1998 року син не проживає в будинку позивача, працює і проживає в м. Київ.

Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона сусідка позивача, надала аналогічні пояснення.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що відповідач не проживає в будинку понад один рік. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в будинку, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в спірному приміщенні більше року без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. 10,12 60, 81, 209, 212, 214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17 грудня 1996 року Конотопським РВ УМВС України в Сумській області, РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 28 липня 1997 року Конотопським РВ УМВС України в Сумській області, РНОКПП: НОМЕР_5 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.