465/3557/18
2-зз/465/42/19
У Х В А Л А

судового засідання

21.12.2019 року Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Янковської С.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2018 року у цивільній справі № 465/3557/18,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову накладеного ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2017р. та витребування зазначеної квартири з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги покликається на те, що Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.06.2018р. вжито заходи забезпечення позову шляхом:

1)накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ) реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно- 101.

2)Заборони йому, ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам відчужувати квартиру АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , у тому числі укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, оренди, вносити зазначене майно до статутного (складеного) капіталу товариств (юридичних осіб) чи відчужувати його у будь-який інший спосіб до набрання законної сили рішенням суду у справі.

3)Заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження чи реєстрації права власності обєкту нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 .

Він є власником квартири АДРЕСА_1 .

Право власності на дану квартиру було набуто у 2018 році на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_5 та посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Пшеничною У.В. за реєстр. № 314.

На момент вчинення спірного правочину дане житлове приміщення нікому іншому продано чи подаровано не було, під заставою чи забороною відчуження не знаходилося, у судовому спорі не перебувало, а продаж квартири не порушував права та законні інтереси інших осіб, а відтак жодних застережень щодо придбання даної квартири у нього не було. Він придбав дану квартиру за відплатним договором купівлі-продажу у особи, яка мала право і могла її відчужити на підставі ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України, а відтак є добросовісним набувачем даного нерухомого майна.

Із цих підстав, проситть скасувати заходи забезпечення позову, оскільки вони не є співмірними до заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник зявника - відповідача свої вимоги про скасування заходів забезпечення позову підтримав та пояснив, що його довіритель є добросовісним набувачем майна , яким має повне право розпоряджатися на власний розсуд. Обмеження, що встановлені заходами забезпечення позову, перешкоджають цьому праву. Є очевидним зміст позовних вимог, який їм зрозумілий. Проте це не вина , його ОСОБА_1 .. Справа перебуває на стадії судового розгляду уже довший час. Протягом цього часу він несе витрати на утнримання квартири, а компенсації не отримує. Просить заяву задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вважала, що заходи забезпечення позову є доцільними , оскільки стоїть питання про витербування квартири у відповідача ОСОБА_1 , а наявність оренди може ускладнити виконання судового рішення, оскільки прийдеться висиляти орендаря.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасників справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319.ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Дана квартира була придбана належним шляхом за плату з дотримання нотаріальної форми укладення договору купівлі-продажу, на час оформлення правочину не перебувала під арештом, забороною відчуження або спором.

ОСОБА_1 , придбав дану квартиру за відплатним договором купівлі-продажу у особи, яка мала право і могла її відчужити на підставі ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України, а відтак я є добросовісним набувачем даного нерухомого майна. Із цих підстав, заборона здавати належне йому нерухоме майно в оренду, що не є по своїй суті договором відчудження права власності у випадку задоволення позовних вимог не може призвести до утруднення виконати судове рішення. Справа розглядається довший час із - за її складності. На час розгляду заяви залишилося невирішеним питання призначення та проведення експертизи, яку ініціює сторона позивача, а відтак заборона здачі квартири в оренду, є неспівмірним заходом у порівнянні з позовними вимогами. За даних обставин порушуються права відповідача ОСОБА_1 , які теж підлягають захисту.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим заявлені позивачем заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2018 року не відповідають співрозмірності позовним вимогам, із цих підстав такі слід скасувати частково, в частині заборони ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам укладати договір оренди квартири АДРЕСА_1 ) до набрання законної сили рішенням суду у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2018 року у цивільній справі № 465/3557/18, задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Франківського районного суду міста Львова про забезпечення позову від 14.06.2018 року по справі №465/3557/18 в частині заборони ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам укладати договір оренди квартири АДРЕСА_1 ) до набрання законної сили рішенням суду у справі.

В решті заходи забезпечення позову залишити в силі.

Ухвала наберає законної сили з часу її проголошення та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя В. Кузь