Провадження № 4-с/161/14/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника заявника публічного акціонерного товариства "Банк Форум" ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника публічного акціонерного товариства "Банк Форум" ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на бездіяльність заступника начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 20 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 78 213 грн.34 коп. заборгованості за кредитним договором, а також 902 грн. 13 коп. судових витрат. 19 листопада 2018 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, (зокрема ознайомившись із розпорядженням № 45960212 від 05.11.2018 року про перерахування коштів від реалізації майна) стягувач дізнався, що внаслідок бездіяльності державного виконавця, оголошений у розшук та затриманий автомобіль більш, ніж 3 роки зберігався на спеціальному майданчику, не був вчасно вилучений державним виконавцем та не був переданий на реалізацію. Внаслідок чого витрати виконавчого провадження за зберігання транспортного засобу склали 44 890 грн. в той час, як стягувачеві у виконавчому провадженні було перераховано лише 2 421,94 грн.Вважає, що бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження № 45960212 призвела до значного збільшення розміру витрат виконавчого провадження, а саме збільшення витрат за зберігання арештованого транспортного засобу на спеціальному майданчику.

Покликаючись на норми ст.ст.19,129 Конституції України, ст. ст. 2,6,18 Закону України «Про виконавче провадження» просить визнати незаконною бездіяльність заступника начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Державний виконавець Бондарук П.В. в судове засідання не зявився,через канцелярію суду 17 січня 2019 року подав відзив на скаргу. Вказує, що діяв в межах чинного законодавства та вважає скаргу необґрунтованою, крім того в скарзі не вказано норму ЗУ «Про виконавче провадження», яку заявник вважає порушено державним виконавцем. Просить відмовити у задоволенні даної скарги.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Заяв, клопотань від нього не надходило.

Відповідно до статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог с. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що предметом цього судового розгляду є зясування, чи діяв державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, а також, чи не порушено рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення право чи свободу учасника виконавчого провадження.

Підставою для задоволення скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за змістом ст. 451 ЦПК України є сукупність таких складових як встановлена судом неправомірність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця і порушення права сторони виконавчого провадження такими рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Обовязки виконавців визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, розглядаючи цю скаргу, суд повинен перш за все встановити, чи відповідають вимогам законодавства прийняті державним виконавцем під час здійснення вказаного провадження рішення та виконавчі дії.

Судом встановлено, що 12 січня 2015 року заступником начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 45960212 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 78 213 грн.34 коп. строкової заборгованості за кредитним договором від 16.05.2008 року, а також 902 грн. 13 коп. судових витрат (а.с.6).

Постановою про розшук та затримання автотранспортного засобу боржника від 27 лютого 2015 року ОСОБА_3 оголошено в розшук майна, а саме транспортний засіб марки «Renault Espace», 1993 року випуску, синій, д.н.з. НОМЕР_1 та транспортний засіб марки ЗАЗ 110260, червоний, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_4 (а.с.7).

Частиною 3 статті 36 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-VIII від 02.06.2016) передбачено, що постанова про розшук є обовязковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міні стрів України.

Тимчасове затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення регламентовано Постановою КМУ від 17.12.2008 №1102 "Про затвердження Порядку тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення" (далі по тексту Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно пункту 8 Порядку, про тимчасове затримання транспортного засобу боржника поліцейський письмово повідомляє державному виконавцю, приватному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня затримання із зазначенням місця зберігання транспортного засобу.

Відповідно до абзацу 2 п.12 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102 вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем , приватним виконавцем на підставі вимоги.

З матеріалів дослідженого в судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що жодного повідомлення на адресу державної виконавчої служби з приводу розшукання та затримання автомобіля марки «Renault Espace», 1993 року випуску, синій, д.н.з. НОМЕР_1 з відділу поліції не надходило, а з вимоги заступника начальник другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 15 травня 2018 року за № 03-4-35/19283 вбачається, що останнім буловстановлено, що вищевказаний транспортний засіб, що належить ОСОБА_5 знаходиться на спеціальному майданчику за адресою м. Луцьк, вул. Ківерцівська,34. Таким чином державний виконавець звернувся із вимогою щодо підготовки транспортного засобу марки «Renault Espace», 1993 року випуску, синій, д. н. з. АС1085АК для проведення виконавчих дій з метою виконання судового рішення та 23 травня 2018 року надати безперешкодний доступ державному виконавцю до вищевказаного транспортного засобу для вилучення з подальшою передачею на відповідальне зберігання представнику ДП «Сетам».

Отже, з вищенаведеного слідує, що обовязок по розшуку транспортного засобу та повідомлення державного виконавця про його затримання покладається на поліцію. З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державного виконавця письмово повідомили працівники поліції щодо затримання спірного автомобіля та поміщення його на спеціальний майданчик.

Таким чином, з врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень наданих йому Законом, а тому відсутні достатні підстави для визнання незаконною бездіяльності заступника начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 щодо вилучення та передачу вищевказаного автомобіля на реалізацію.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, на підставі ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», п.2, 8 «Порядок тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення», затверджених постановою КМУ від 17.12.2008 №1102, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги представника заявника публічного акціонерного товариства "Банк Форум" ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 05 лютого 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк