Справа № 368/518/19
Рішення

Іменем України

"19" вересня 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

Серкретар судового засідання - Салій Я.С.

З участю учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

30.04.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості за договором позики з врахування трьох відсотків річних, пені та інфляції 693824,80 (шістсот дев`яносто три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривень 80 копійок.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права:

Між нею, Позивачем ОСОБА_1 , та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого вона позичила Відповідачу кошти у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання договору позики Відповідачем 27.07.2017 р. була написана та передана їй розписка про отримання коштів.

Відповідно до зазначеної розписки ОСОБА_2 засвідчив отримання грошових коштів в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та взяв на себе зобов`язання повернути 20000 (двадцять тисяч) доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також відповідно до розписки Відповідач зобов`язувався повернути їй вищезазначену суму коштів протягом року, тобто до 27.07.2018 р.

Отже, між ними було укладено договір позики, за яким вона передала Відповідачу 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, а Відповідач зобов`язувався повернути 20000 (двадцять тисяч) доларів США до 27.07.2018 р.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, на даний час Відповідач не повернув борг в сумі в 20000 (двадцять тисяч) доларів США. На її вимоги виконати взяті Відповідачем зобов`язання та повернути кошти, Відповідач її ігнорує та лише дає пусті обіцянки, що поверне кошти.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковіш для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що Відповідач не повернув їй в строк кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання за договором, чим порушив її права на повернення його коштів.

Отже, заборгованість Відповідача, яка підлягає стягненню за договором позики становить 20000 (двадцять тисяч) доларів США.

Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

Станом на день підготовки позову курс НБУ долара США становить 27,9808 гривень.

Отже, сума яка підлягає стягненню з Відповідача в національній валюті гривні становить 559616 гривень (20000x27,9808=559616).

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляції нарахованої на суму заборгованості Відповідача за договором позики становить 29001,26 гривень, - три відсотки річних від суми заборгованості складають 8141 гривень, пеня становить 97066,54 гривень (Розрахунок суми інфляції, пені та 3-х відсотків річних додається).

Таким чином, загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором позики, станом на 21.01.2019 р. з урахуванням інфляції, пені та трьох відсотків річних складає 693824,80 (шістсот дев`яносто три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривень 80 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 16, 530, 533, 610, 612, 629, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити в повному обсязі її позовні вимоги, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

30.04.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи бу визначений суддя Кагарлицького районного суду Кириченко В.І.

03.05.2019 року суддею Кириченком В.І. була подана заява про самовідвід.

03.05.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої самовідвід судді Кириченка В.І. задоволено, справу направлено до канцелярії Кагарлицького районного суду для визначення іншого судді для розгляду справи.

03.05.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи бу визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

12.06.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 03.07.2019 року.

03.07.2019 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 19.09.2019 року в зв`язку з неявкою сторін.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 19.09.2019 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила приєднати до матеріалів справи попередній розрахунок судових витрат.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 19.09.2019 року, відповідач ОСОБА_3 позов визнав в повному обсязі, про що подав до суду письмову заяву.

Відповідачу ОСОБА_4 роз`яснено судом в судовому засіданні процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Визнання позову відповідачем ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо адоволення уточненого позову, шляхом винесення рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з довідки, яка видана 29.05.2019 року адресно - довідковим підрозділом територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, відповідач по даній справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 27.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, та місце проживання відповідача ОСОБА_2 , - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи.

Позивачем по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка місто Київ, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 11 травня 2007 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платниа податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачем по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець село Вівся Чемеровського району Хмельницької області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Спір між сторонами виник внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_2 договірних зобов`язань за договором позики, укладеним ним з позивачем по справі, - ОСОБА_1 , за наступних обставин.

Між Позивачем по справі, - ОСОБА_1 , та Відповідачем, - ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 позичила Відповідачу ОСОБА_3 кошти у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання договору позики Відповідачем ОСОБА_2 27.07.2017 р. була написана та передана позивачці ОСОБА_1 розписка про отримання коштів.

Відповідно до зазначеної розписки ОСОБА_2 засвідчив отримання грошових коштів в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та взяв на себе зобов`язання повернути 20000 (двадцять тисяч) доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також відповідно до розписки Відповідач зобов`язувався повернути їй вищезазначену суму коштів протягом року, тобто до 27.07.2018 р.

Отже, між ними було укладено договір позики, за яким вона передала Відповідачу 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, а Відповідач зобов`язувався повернути 20000 (двадцять тисяч) доларів США до 27.07.2018 р.

Проте, відповідач, в порушення умов договору позики, які зазначені в розписці, кошти позивачеві не повернув, зазначаючи при цьому, що в нього просто немає коштів, а тому суд вважає, що законні права та інтереси позивачки повинні бути захищені та відновлені судом шляхом винесення судового рішення, з огляду на наступні норми права.

Застосування норм матеріального та процесуального права до даного спору.

Згідно положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з положеннями ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданая йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно з положенням ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування зобов`язання.

У розписці відповідач зобов`язався повернути борг не пізніше ніж 27 липня 2018 року, проте, станом на час слухання справи відповідач борг в добровільному порядку кошти не повернув.

Згідно ч. 2 ст.533 ЦК України та судової практики (справи (№ 6-20441св12,№ 6-20919св12) коли грошове зобов`язання повинне бути виконане в грошовій одиниці іншої держави, сума боргу стягується в гривні за відповідним курсом.

Окрім того, аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

Станом на день підготовки позову курс НБУ долара США становив 27,9808 гривень.

Отже, сума яка підлягає стягненню з Відповідача в національній валюті гривні становить 559616 гривень (20000x27,9808=559616).

Вищевказану суму боргу відповідач не сплатив, бо в нього відсутні кошти для виконання умов договору позики, що, є по суті одностороння відмова відповідачка ОСОБА_2 від виконання зобов`язання, взятих ним на себе згідно умов укладеного договору позики.

Проте, суд зазначає, одностороння відмова від виконання зобов`язання в силу ст.. 525 ЦК України не допускається.

Згідно 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Далі, згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи судову практику Верховного Суду України, зокрема, Постанову ВСУ від 27 січня 2016 р. у справі № 6-771 цс 15, офіційний індекс інфляції, - це знецінення - зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобов`язанні індексації не підлягає, позивач має право на нарахування лише трьох процентів річних від простроченої суми.

Сума інфляції нарахованої на суму заборгованості Відповідача за договором позики становить 29001,26 гривень, - три відсотки річних від суми заборгованості складають 8141 гривень, пеня становить 97066,54 гривень (Розрахунок суми інфляції, пені та 3-х відсотків річних додається).

Таким чином, загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором позики, станом на 21.01.2019 р. з урахуванням інфляції, пені та трьох відсотків річних складає 693824,80 (шістсот дев`яносто три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривень 80 копійок.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, та норми права, викорстані судом, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду за захистом свого порушеного права, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 16, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають відносини права власності, зокрема, відносини щодо укладеного договору позики, які врегульовано нормами ЦК України.

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення, - шляхом винесення рішення в підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України;

- судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача, що судом буде обгрунтовано нижче;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 430 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи містяться:

- квитанція № 26870183 - 1 від 27 травня 2019 року, яка засвідчує той факт, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви сплачено 6928 (шість тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн. 24 коп. судового збору.

- попередній розрахунок вартості витрат на правову допомогу адвоката по договору про надання адвокатом правової допомоги, укладеного між клієнтом, - адвокатом Клапчуком Ф.П. та позивачкою ОСОБА_1 , згідно з яким вартість правового аналізу документів та підготовка позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики становить 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, суд приходить до висновку, що судові витрати слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, - ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст. 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Вівся Чемеровського району Хмельницької області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки місто Київ, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 11 травня 2007 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платниа податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , кошти в сумі 693824 (шістьсот дев`яносто три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 80 коп. заборгованості за договором позики від 27.07.2017 року з урахуванням трьох відсотків річних, пені та інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Вівся Чемеровського району Хмельницької області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 22 жовтня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки місто Київ, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 11 травня 2007 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платниа податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , кошти в сумі 10001,84 (десять тисяч одна) грн. 84 коп судових витрат, понесених позивачкою при подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.