Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 569/7949/17

провадження № 61-42930св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Стрільчук Микола Миколайович, публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року у складі судді Ковальова І. М. та постанову апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Стрільчука М. М., публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк» або банк) про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки нотаріус не переконався у безспірності суми боргу, не витребував всіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису та належним чином не повідомив іпотекодавця, позивач просив суд визнати виконавчий напис від 05 березня 2013 року № 1883, вчинений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М. М. щодо звернення стягнення на нерухоме майно -незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, розташовані на АДРЕСА_1 , що належать йому на праві власності, таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий напис від 05 березня 2013 року № 1883, вчинений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М. М., щодо звернення стягнення на нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, розташованих на АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус не переконався у безспірності боргу, не витребував усіх необхідних документів для вчинення виконавчого напису та належним чином не повідомив іпотекодавця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з таким вирішенням спору, ПАТ «Укрсоцбанк» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ «Украсоцбанк» мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з'ясували обставини, що мають значення для вирішення справи, прийняли окремі факти, які не були доведені, та визнали їх встановленими, не застосували до спірних правовідносин норми законодавства, які підлягали застосуванню.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Стрільчука М. М., ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Витребувано з Рівненського міського суду Рівненської області зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 04 січня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 195М, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 125 000 доларів США та зобов'язався повернути його до 03 січня 2017 року, а також сплатити відсотки за його користування.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 04 січня 2007 року укладено іпотечний договір за №195М/1, відповідно до якого останній передав в іпотеку банку незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 294,7 кв. м та земельну ділянку, загальною площею 0,100 га, що розташовані на АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 11 травня 2011 року в справі №2-1705/11 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з відповідача на користь банку заборгованістьза кредитом, проценти та пеню станом на 28 квітня 2010 року у розмірі 123 542,78 грн(прострочена заборгованість за кредитом - 828 209,99 грн, за процентами - 147 302,26 грн, пеня - 472 48,50 грн).

05 березня 2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стрільчуком М. М. вчинено виконавчий напис та зареєстровано у Реєстрі нотаріальних дій за № 1883 відповідно до поданого ПАТ «Укрсоцбанк» листа, в якому запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 294,7 кв. м, земельну ділянку, загальною площею 0,100 га, що розташовані на АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_1 . Зазначено, що за рахунок реалізації майна задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом - 104 872,55 доларів США та заборгованість за відсотками - 54894,05 доларів США, що еквівалентно 1 277 017,61 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, які необхідні для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за іпотечним договором, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Підпунктом 2.3. пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та(або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, визначені у переліку документів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суди встановили, що письмову вимогу № 02/06-530 про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором від 04 січня 2007 року № 195М ОСОБА_1 18 січня 2013 року надіслав UniCredit Bank, з яким у договірних правовідносинах позивач не перебував.

У зазначеній вимозі вказано, що його заборгованість за кредитним договором від 04 січня 2007 року № 195М складається з суми простроченого кредиту - 50 847,66 доларів США, прострочених процентів - 52 432,86 доларів США, строкового кредиту - 54 025,89 доларів США та строкових процентів - 719,54 доларів США.

Для вчинення виконавчого напису ПАТ «Укрсоцбанк» подало нотаріусу лише розрахунок вимог банку з неповернення кредитної заборгованості за кредитним договором від 04 січня 2007 року № 195М, у якому зазначило, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитом становить 104 872,55 доларів США та за процентами - 719,54 доларів США.

Згідно з наданим банком розрахунком у цивільній справі № 2-1705/11 загальна сума заборгованості за цим кредитним договором станом на 28 квітня 2010 року становить 123 542,78 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 1 022 760,75 грн, і складається з простроченої заборгованості за кредитом - 828 209,99 грн, заборгованості за процентами - 147 302,26 грн та пені - 47 248,50 грн.

Таким чином, у нотаріуса не було підстав вважати заборгованість ОСОБА_3 перед банком безспірною. Розрахунок боргу, наданий банком щодо наявності грошового зобов`язання за тілом кредиту, процентами є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача і не є підставою для стягнення відповідних сум та доказом безспірності розміру грошових вимог банку до боржника.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно таким, що не підлягає виконанню.

Доводи касаційної скарги про те, що суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір неповно з`ясували обставини, що мають значення для вирішення справи, прийняли окремі факти, які не були доведені та визнали їх встановленими, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативоюсудів першої та апеляційної інстанцій відповідно до статтей 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Аргументи касаційної скарги щодо застосування апеляційним судом положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заслуговують на увагу, однак, враховуючи, що оскаржуваною постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін, порушень судом першої інстанції не встановлено, як і не висловлено думки з приводу помилковості його висновків про задоволення позовних вимог, тому вказаний недолік оскаржуваного рішення апеляційного суду не вплинув на правильність правового результату вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року та постанови апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук