Справа № 265/680/19
Провадження № 2/265/696/19
У Х В А Л А

01 лютого 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що ним подано до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області позов до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь, про визнання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом ОСОБА_2 від 30.10.2017 року за реєстровим номером 10379, про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів в розмірі 237699,55 гривень, таким, що не підлягає виконанню. На виконання вказаного виконавчого напису Лівобережним відділом державної виконавчої служби м.Маріуполя було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55669800 від 31.01.2018 року та здійснюються дії щодо примусового стягнення суми боргу, вказаній у виконавчому написі. Враховуючи, що здійснення виконавчих дій по стягненню суми боргу призведе до негативних наслідків для позивача на період розгляду справи, ОСОБА_1 просить прийняти заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису, що перебуває на виконанні в Лівобережному відділ ДВС м.Маріуполя, та встановлення заборони вчиняти певні дії в межах виконавчого провадження № 55669800 до прийняття рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30 січня 2019 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом ОСОБА_2 від 30.10.2017 року за реєстровим номером 10379, таким, що не підлягає виконанню

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя ОСОБА_3 від 31.01.2018 року відкрито виконавче провадження № 55669800 з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 30.10.2017 року за реєстровим номером 10379, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 240699,55 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.2, 6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень в п.п. 4,7,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що між сторонами виник спір, предметом якого є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення примусового стягнення необхідно задовольнити та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 30.10.2017 року реєстровий номер 10379 про стягнення з позивача на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» грошових коштів в сумі 240699,55 гривень, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглядаючи питання про встановлення заборони вчиняти певні дії в межах виконавчого провадження № 55669800 суд зазначає наступне.

Положення ст. 149 153 ЦПК України, які дозволяють суду забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, носять оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до положень ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

При цьому, заявником не обґрунтовано належними та достовірними доказами доцільність забезпечення позову шляхом заборонити вчиняти певні дії в рамках виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_1 не зазначено вчинення яких саме виконавчих дій може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також не наведено доводів щодо недостатності забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 30.10.2017 року за реєстровим номером 10379, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів в розмірі 240699,55 гривень, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 55669800, відкритого Лівобережним відділом державної виконавчої служби м.Маріуполя, до розгляду справи по суті.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині встановлення заборони вчиняти певні дії в межах виконавчого провадження № 55669800 відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь.

Копію ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України до відома направити заявнику та відповідачу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя