Справа № 369/1266/19
Провадження № 2/369/1931/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Заїка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що він, починаючи з 12.03.2010 року, має на праві власності автомобіль марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Між ним та відповідачем 04.12.2015 року було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син Радіон. 15.05.2018 року позивач переніс гострий інфаркт міокарду. 25.05.2018 року позивачем було оформлено на ім`я відповідача довіреність на розпорядження всім майном. Починаючи з 01.06.2018 року, він перебував на підготовці до проведення операції на серці, яка була проведена 12.06.2018 року. З 12.06.2018 року по 26.06.2018 року перебував на після операційному лікуванні та відновлення. 12.09.2018 року позивачу встановлена 2 група інвалідності. В телефонній розмові відповідач повідомила позивача, що продала його автомобіль, у зв`язку із чим позивач звернувся до нотаріальної контори для припинення дії довіреності від 25.05.2018 року. Позивач вказав, що автомобіль проданий за 267 000 грн., однак коштів відповідач позивачу не повернула, у зв`язку із чим на підставі ст.ст. 237, 244, 655, 629, 1000, 1004, 1006 ЦК України він звернувся з позовом до суду.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти, отримані відповідачем на реалізацію 03 жовтня 2018 року на підставі довіреності автомобіля марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 267 000 грн..

Представник відповідача надав до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позову та вказав, що наведені позивачем обставини у позові спотворені, вказав на причини погіршення стосунків в сім`ї, та зазначив, що 03.10.2018 року після продажу автомобіля відповідач повернула кошти позивачу. У зв`язку із виникненням конфліктних ситуацій відповідач разом з дітьми виїхала з квартири. Вказав, що позовна заява подана з метою тиску на відповідача щодо інших спірних майнових питань.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, показання свідка ОСОБА_3 , дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2015 року позивач та відповідач у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управлінні юстиції у м. Києві зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1672, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 19.10.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 19.10.2018 року.

Протягом 2018 року позивач проходив лікування, обстеження, здійснювалися операція, реабілітація, приймання ліків тощо, що підтверджується довідкою від 19.10.2018 року № 3230, випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 1931 від 31.07.2017 року, консультативним висновком від 05.10.2018 року, випискою з історії хвороби № 3634/18 від 26.06.2018 року, випискою з історії хвороби № 6070/18 від 17.10.2018 року, довідкою № 2 від 14.01.2019 року.

12.09.2018 року позивачу видано довідку серія АВ № 1050891, де зазначено про групу інвалідності друга з 12.09.2018 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ НОМЕР_5 від 29.01.2014 року позивачу належить автомобіль марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

25.05.2018 року позивач оформив на ім`я відповідача нотаріальну довіреність, серед іншого зазначено про право продавати все майно позивача. Довіреність видана без права передоручення строком на три роки та дійсна до 25.05.2021 року.

Відповідачем (комітент) підписано заяву, що при продажу транспортного засобу Комітент виявив бажання отримати кошти за свій транспортний засіб від покупця самостійно без участі комісіонера ОСОБА_5 Комітент та покупець зобов`язується виконувати постанову НБУ № 407 від 25.11.2016 року.

Згідно Акту № 6546/18/004125 від 03.10.2018 року відповідач в інтересах позивача передала ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД» автомобіль марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , для подальшої реалізації.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6546/18/004125 від 03.10.2018 року ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД» передав у власність покупця ОСОБА_5 автомобіль марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_2 , ціна продажу складає 267 000 грн.

Згідно Листа № 31/26-887аз від 26.10.2018 року Регіональний сервісний центр МВС України в м. Києві вказав, що автомобіль марки «HONDA CR-V», 2009 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , був зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата реєстрації 12.03.2010 року. 03.10.2018 року автомобіль перереєстрований на гр. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 6546/18/004125, оформленого 03.10.2018 року ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД», згідно якого вартість автомобіля становила 267 000 грн.

06.10.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Трач Г.М. із заявою про припинення довіреності від 25.05.2018 року. Дію довіреності було припинено 06.10.2018 року, що вбачається з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ст. 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В ст. 237 Цивільного кодексу України вказано, що Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За ст. 1000 Цивільного кодексу України За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ст. 1003 Цивільного кодексу України У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Змістом ст. 1004 Цивільного кодексу України визначено, що Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Згідно ст. 1005 Цивільного кодексу України Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто.

У відповідності до ст. 1006 Цивільного кодексу України Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В ст. 656 Цивільного кодексу України вказано, що Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем на підставі виданої їй довіреності автомобіль позивача проданий за ціною, визначеною в договорі купівлі-продажу, доказів на підтвердження факту передачі позивачу грошових коштів за продаж його автомобіля відповідач не надала, що є підставою для стягнення цих грошових коштів з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 218, 237, 244, 655, 656, 691, 1000, 1003, 1004, 1005, 1006 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за реалізацію автомобіля в розмірі 267 000,00 грн.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.