Справа № 140/2478/18
Провадження № 2/140/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Затишняка А.О.

учасників справи: позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, цивільну справу № 140/2478/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, стягнення 1/2 частини витрат понесених на оплату навчання та проживання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, стягнення 1/2 частини витрат понесених на оплату навчання та проживання, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною 23 річного віку або до припинення навчання у Вінницькому національному технічному університеті, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь Ѕ частину витрат понесених на оплату за навчання 2960 грн., проживання в гуртожитку 1040 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі під час шлюбу у них народилася дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини між ними не склалися, тому шлюб між ними було розірвано в 2003 році..

Син залишився проживати з позивачкою і знаходиться на її утримані.

На даний час наша їх син досягла повноліття і навчається у Вінницькому національному технічному університеті, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року.

Позивачка вказує на те, що у звязку із навчанням їх син потребує матеріальної допомоги не лише з її боку, а й зі сторони батька.

Згідно договору № 0118001 про навчання у Вінницькому національному технічному університеті, загальна вартість навчання станом на 01.05.2018 року становить 22400 грн. Розмір внеску за навчання на першому курсі становить 11200 грн.. однак позивачкою сплачено кошти лише за перший семестр у розмірі 5 900 грн. Син проживає в гуртожитку, плата за проживання в якому становить 520 грн. щомісячно, за період з 01.09.2018 року по 01.01.2019 року позивачкою сплачено кошти у сумі 2080 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання у Вінницькому національному технічному університеті, в решті позовних вимог відмовити, відзив мотивує тим, що жодного доказу понесених позивачкою, або їх сином витрат для його навчання, а також розрахунку таких витрат, які вони планують понести на навчання в майбутньому, зокрема необхідності придбання підручників, канцелярського приладдя для навчання, витрат на проживання, проїзду до місця навчання, харчування, одяг, суду не надано, тобто позовна заява ґрунтується на припущеннях, які не можуть братися до уваги судом. Звертаючись до суду позивачка зазначила лише факт навчання їх сина у Вінницькому Національному технічному університеті, що сам по собі не є доказом потреби у матеріальному забезпеченні.

Відповідач також вказує на те, що якщо, оцінити його можливість надавати сину матеріальну допомогу, то вона дорівнює, близько «0», оскільки доходів у нього немає, він живе в селі, живе лише завдяки домашньому господарству, вирощує пшеницю, овочі, фрукти, виростив, продав , заробив якусь копійку, але це все сезонно, в зв'язку з цим його доходи непостійні та мінливі. Він розуміє свій батьківський обов'язок надавати матеріальну допомогу сину і тому не заперечую, щоб з нього стягувались аліменти, але сума в 2000 тисячі грн. для нього занадто велика, це майже все, що він може за місяць заробити, а от 500 грн. він зможе сплачувати кожного місяця без шкоди для себе. Також, відповідач зазначає, що раз на декілька місяців, залежить від того, як у нього є гроші, добровільно, відправляє сину грошові кошти в рахунок аліментів на час навчання і не відмовляється надсилати сину грошові кошти, в разі спроможності, додатково. Також, відповідач змушений витрачати кошти на лікування, тому що у нього захворювання хребта та немає зубів. Для того щоб відновити хоча б частину зубів, йому необхідно близько 50 000 грн., але через скрутне матеріальне становища він не можу собі цього дозволити. Відсутність зубів спричинило виразку шлунку, про що є запис лікаря та призначене лікування.

Щодо вимоги, про стягнення з нього понесених ОСОБА_1 витрат на оплату навчання та гуртожитку, зазначає, що вона не підлягає до задоволення. Зокрема, аліментні зобов'язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб стягнення аліментів (статті199,200,2Ш СК України).

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми статті 185 СК України не застосовуються.

Отже, вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені статтею 185 СК України, можуть бути пред'явлені лише до досягнення дитиною повноліття, та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц, предметом розгляду якої було «стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, та стягнення додаткових витрат».

В судовому засіданні позивачка позов підтримала частково, відмовилася від вимоги про стягнення з відповідача на її користь Ѕ частину витрат понесених на оплату за навчання - 2960 грн., та проживання в гуртожитку - 1040 грн., в решті позовних вимог позов підтримала.

Відповідач до зали судового засідання не зявився надав суду заяву в які просить справу слухати в його відсутність.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог на будь-якій стадії судового процесу.

Беручи до уваги те, що позивачка відмовилася від позовної вимоги в частинні стягнення з відповідача Ѕ частини витрат понесених на оплату навчання та проживання, керуючись ч. 4 ст. 77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що стосуються вказаної вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-АМ № 044108 (а.с. 5).

Відповідно до договору № 0118001 про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою «Бакалавр» від 09 серпня 2018 року, ОСОБА_3 навчається у Вінницькому національному технічному університеті, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2020 року (а.с. 6) .

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 є батьком повнолітньої ОСОБА_3 який навчається та потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальне становище та сімейний стан відповідача, з урахуванням обовязку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, суд вважає за доцільне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі в розмірі 1500 гривень щомісячно починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення ним 23 річного віку або до припинення навчання у Вінницькому національному технічному університеті.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату правничої допомоги, що документально підтверджені, у розмірі 1500 гривень

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 182, 198-200 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89 та 264 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень щомісячно починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення ним 23 річного віку або до припинення навчання у Вінницькому національному технічному університеті.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в сумі 704, 80 грн. на користь держави.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 Вінницької на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати понесені на оплату правничої допомоги у розмірі 1500 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення 08.02.2019 року.

Суддя :(підпис)

Копія вірна ОСОБА_4

Суддя: