Справа № 345/2941/19
Провадження № 22-ц/4808/1596/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Томин О.О., Ясеновенко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду в складі судді Якиміва Р.В., ухвалене 21 жовтня 2019 року в м. Калуші Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 08.11.2004 року вони перебували в шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.11.2017 року шлюб розірвано. Дитину залишено на вихованні матері, також вона перебуває на її повному утриманні. Натомість, батько з 2017 року ніякої участі в цьому не приймає. Посилаючись на те, що відповідач не має інших утриманців, є працездатним, працює та отримує дохід, він спроможний нести матеріальні витрати для забезпечення належного рівня життя дочки. З цих підстав просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн щомісячно.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21.10.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2019 року, до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому судом враховано розмір заробітної плати відповідача, відсутність у нього заощаджень у банківських установах, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, те що він є працездатною особою та не здійснює утримання інших осіб. З огляду на це суд прийшов висновку, що останній спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі для забезпечення належного рівня життя дочки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вважає, що при визначенні розміру аліментів відповідно до частини першої статті 182 СК України суд не врахував всіх обставин справи та не дав їм правильної оцінки. Зокрема, що ОСОБА_2 працює керівником ТОВ «КОМПЛЕКСПРОМБУД», основним видом діяльності якого є будівельні роботи. Відповідно його заробітна плата в розмірі 4 400,00 грн не відповідає вимогам ЗУ «Про оплату праці» та встановленому мінімальному посадовому окладу для цієї посади. Також він є засновником та учасником вказаного товариства, його частка в статутному капіталі складає 25 000,00 грн. На думку апелянта, довідка щодо відсутності дивідендів від діяльності товариства також не є належним доказом. Поза увагою суду залишилася і належність у відповідача на праві власності трьох транспортних засобів: «Краз 65053», «Фольксваген Крафтер» та «Мерседес Бенц Віто». Таким чином, суд не встановив дійсний його дохід, що вплинуло на визначення розміру аліментів.

Посилаючись на необхідність належного забезпечення дитини, розміру прожиткового мінімуму для чого при постійному зростанні цін на продукти харчування та побутові речі є недостатньо, просила задовольнити апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Натомість, доводи апеляційної скарги вважає такими, що не містять підстав для його скасування.

Він не заперечує свого обов`язку утримувати неповнолітню дочку, проте, враховуючи матеріальний стан, сума аліментів у 6 000,00 грн є для нього непосильною. Його щомісячна заробітна плата становить 4 400,00 грн, що підтверджується належними доказами. ТОВ «КОМПЛЕКСПРОМБУД» не перебуває в сфері дії будь-якої з галузевих угод, а при визначенні умов оплати праці дотримується законодавства щодо розмірів мінімальної заробітної плати та забезпечення її диференціації. Тому вважає надуманими посилання апелянта на порушення норм законодавства про працю при нарахуванні його місячного доходу.

Крім того, після ухвалення рішення змінився його сімейний стан, оскільки 21.11.2019 року зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 , яка є вагітною. На його утриманні також перебувають непрацездатні батьки та брат- інвалід дитинства, з якими він проживає.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Судом правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 08.11.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю (а.с. 3-4).

Дочка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Наведена обставина не заперечується сторонами, а також підтведжується довідкою Пійлівської сільської ради від 20.06.2019 року № 752 (а.с. 7).

Згідно із частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України від 17.05.17 р № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні судом розміру аліментів цих вимог закону в повній мірі не враховано. Тому, на думку колегії суддів, сума аліментів у 1700,00 грн є недостатньою для повноцінного матеріального забезпечення та виховання дитини.

При цьому суд виходить з наступного.

В матеріалах справи відсутні докази про надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку. Натомість долучені до відзиву копії чеків та видаткових накладних магазину електроніки щодо придбання телефону та планшету тощо протилежного не доводять (а.с.24-28).

Згідно із довідкою Пійлівської сільської ради від 18.07.2019 року № 907 (а.с. 20, 58-59) відповідач проживає в с. Довге-Калуське з батьками, які є пенсіонерами, та братом - інвалідом дитинства (ІІ група).

Він працює на посаді директора ТОВ «КОМПЛЕКСПРОМБУД», за період з січня по червень 2019 року його дохід становив 26 154,44 грн, а місячна заробітна плата 4 400,00 грн (а.с. 21-22). Вказана інформація співпадає з індивідуальними відомостями про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що підтверджується довідкою від 18.07.2019 року (а.с. 23).

Посилаючись на низький рівень доходів, ОСОБА_2 одночасно подано копії чеків та видаткових накладних магазину електроніки щодо придбання ним відповідної техніки. Зокрема, 17.12.2017 року планшету та комплектуючих на суму 10 210,00 грн, а 04.12.2018 року смартфону та додаткових послуг за 19 998,00 грн (а.с. 24-28).

Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області №31/9/2/877 від 25.09.2019 року у його власності знаходяться автомобілі марки КРАЗ 65053 КС 55712 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 та VOLKSWAGEN CRAFTER 2015 р.в. д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 63).

При визначенні розміру аліментів в сумі 1700,00 грн суд виходив з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, враховуючи їх матеріальне становище, зокрема, що ОСОБА_2 офіційно працює та має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Посилання на те, що на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери та брат- інвалід належними доказами не доведено, а тому суд обгрунтовано не взяв такі до уваги.

Однак, оцінюючи матеріальне становище платника аліментів, суд не дав належної оцінки тій обставині, що він є засновником та учасником ТОВ «КОМПЛЕКСПРОМБУД» (розмір внеску до статутного фонду 25 000,00 грн), основним видом діяльності якого є будівництво житлових і нежитлових споруд. Товариство зареєстроване 18.02.2016 року і в процесі припинення не перебуває. Наведене підтверджується відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та довідкою товариства №143 від 20.08.2019 року (а.с.41-46,57).

При цьому слід критично оцінити доводи відповідача щодо відсутності у нього доходів-дивідендів за 2019 рік від участі в цьому товаристві, оскільки згідно чинного законодавства такі виплачуються після проведення фінансового звіту по закінченню року.

Той факт, що йому належать на праві власності два транспортні засоби: вантажний автомобіль КРАЗ 65053 КС 55712, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та мікроавтобус VOLKSWAGEN CRAFTER, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , також залишився поза увагою суду. Що натомість має суттєве значення при з`ясуванні його матеріального становища.

Вказані обставини підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів в силу статті 182 СК України.

З огляду на це, при доведенні обставин, на які посилається апелянт, зокрема, що визначений судом розмір аліментів не забезпечуватиме покриття найнеобхідніших життєвих потреб дитини та беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів; відповідач є працездатним, фізично здоровим, засновником та учасником господарського товариства, в якому працює директором, має у власності рухоме майно, здійснює значні витрати на придбання техніки, апеляційний суд дійшов висновку про збільшення визначеного судом розміру аліментів до 2 500,00 грн.

Колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частини 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, зазначений розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати.

Посилання ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу щодо перебування на його утриманні вагітної дружини (шлюб з якою зареєстровано після ухвалення рішення суду) не заслуговує на увагу, оскільки належні, допустимі та достатні докази щодо цього ним суду не представлено.

А отже, рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити, збільшивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін до 2 500,00 грн щомісячно.

Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на представлені сторонами докази, не встановлено підстав для стягнення аліментів в розмірі 6 000,00 грн, про що заявляла позивач.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Крім того, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, понесених в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору як позивач у справах про стягнення аліментів.

Тому за правилами статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 768,40 грн та в апеляційному суді в розмірі 1 152,60 належить стягнути з відповідача на користь держави.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа віднесена законом до малозначних, рішення в ній не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 21 жовтня 2019 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню, змінити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України судові витрати в розмірі 768,40 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, та в розмірі 1152,60 грн, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.О. Томин

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2019 року