Справа № 2-202/11
Провадження № 2-ві/496/9/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Хуторянець О.В. про відвід судді Дранікову С.М. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та за зустрічним позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області (головуючий суддя Драніков С.М.). знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та за зустрічним позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

27.08.2019 року від представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Хуторянець О.В. надійшла заява про відвід судді. Заява обґрунтована тим, що 20.08.2019 р. судом було задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування від АТ «Райффайзен Банк Аваль» копію матеріалів та висновок службового розслідування, проведеного уповноваженими особами АТ «Райффайзен Банк Аваль» відносно посадових осіб АТ «Райффайзен Банк Аваль», що мають істотне значення для вирішення справи, як додатковий доказ обґрунтування позовних вимог, які відповідно до ст. 162 КПК України не є речами і документами, які містять охоронювану законом таємницю або є пряма заборона у законі. Станом на 22.08.2019р. ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 20.08.2019р. на адресу Банку не надходила. 20.08.2019 р. в АТ «Райффайзен Банк Аваль» виникли об`єктивні сумніви в неупередженості та не об`єктивності судді у даній справі Дранікова С.М . зважаючи на наступне. Під час заслуховування наведеного вище клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування доказів суд, у відповідності до ст. 84 ЦПК України, поставив останньому питання щодо підстав поновлення строку чи поважності причин його поновлення для заявлення цього клопотання, оскільки відповідні доводи відсутні у ньому на що представником ОСОБА_1 було надано усні твердження. Однак, на думку АТ «Райффайзен Банк Аваль», в усній відповіді представника ОСОБА_1 належних доводів суду не наведено та таке пояснення не відповідає ст.ст. 83,84 ЦПК України. Крім того, заявник посилається на те, що до вказаного клопотання представником ОСОБА_1 не додано жодного належного та допустимого доказу самостійного звернення останнім до Банку з метою отримання витребуваних документів чи неможливості такого звернення або його ненадання Банком. Однак, заслухавши заперечення представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо безпідставності заявленого клопотання та знаючи про недотримання заявником порядку та строку його подання в порушенням вимог ст.ст. 83, 84 ЦПК України, суддя Драніков С.М. все ж задовольнив безпідставне клопотання. Також, 20.11.2018 р. представником ОСОБА_1 було на аналогічних підставах заявлено до суду клопотання про витребування доказів у слідчого відділу Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, яке також мотивовано неможливістю самостійно надати витребувані документи, але, ухвалою суду від 20.11.2018 р. відмовлено у задоволенні цього клопотання у зв`язку з тим, що заявником не доведено неможливість самостійно надати відповідні докази. Однак, судом задоволено усне клопотання представника позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи для самостійного подання доказів. Після чого, 21.01.2019 р. представником ОСОБА_1 самостійно подано до суду клопотання про долучення документів, які раніше просив суд їх витребувати. 31.01.2019 р. судом вказане клопотання від 21.01.2019 р. задоволено частково щодо долучення копій експертних висновків правоохоронних органів та відповідей контролюючих органів з кримінальної справи у відношенні працівників Банку. Питання щодо поважності причин пропуску строку подання доказів судом взагалі не з`ясувалось та у клопотанні від 21.01.2019 р. такі доводи відсутні. На думку АТ «Райффайзен Банк Аваль», наведене вище порівняння свідчить про відсутність у головуючого судді Дранікова С.М. об`єктивності та неупередженості відносно учасників цієї справи та явне надання переваги стороні позивача за первісним позовом у даній справі. Також заявник звернув увагу на неприйняття судом зустрічного позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» у триденний термін відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 ЦПК України, в редакції на момент подання зустрічного позову, який був поданий 03.09.2015 р. В порушення вимог процесуального закону головуючий суддя не вирішив питання щодо прийняття зустрічного позову Банку у строк по 06.09.2015 р. та надав можливість стороні позивача ознайомитись із його змістом та викласти свої заперечення, які були подані останніми 03.11.2015 р. Крім того, протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 22.07.2015 р. системою визначено Дранікова С.М. Тобто, дана цивільна справа перебуває у провадженні судді Дранікова С.М. понад 4 роки та було призначено понад 30 судових засідань. Вказані обставини, на думку заявника, викликають сумніви у об`єктивності та неупередженості судді, а тому є підставою для відводу судді.

Відповідно до ухвали від 27.08.2019 року, суд, який розглядає справу, прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та зупинив провадження по справі до вирішення питання про відвід головуючому іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу заяви про відвід судді, розгляд заяви про відвід 27.08.2019 року розподіллено на суддю Галич О.П.

У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частинами 7 та 8 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд дійшов висновку щодо розгляду заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про відвід судді у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді.

Посилання заявника на ті обставини, що справа розглядається суддею понад чотири роки, та незгода заявника з постановленими суддею процесуальними рішеннями у даній справі не можуть служити підставою для задоволення відводу, оскільки згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

VII Конгрес ООН по запобіганню злочинності і поводженню з правопорушниками 1985 р. схвалив Основні принципи незалежності судових органів, де проголошується, що незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в Конституції або законах країни; судові органи вирішують передані їм справи неупереджено, на підставі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання прямого чи непрямого з будь-якого боку і з будь-яких причин; незалежність судових органів дає їм право і вимагає від них забезпечення справедливого ведення судового розгляду і додержання прав сторін. Незалежність судів та підкоріння їх лише закону забезпечується організаційними та процесуальними гарантіями.

Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Суд також констатує, що незгода з рішеннями суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді упередженості, поза як кожне рішення суду, зокрема і процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17 липня 1997року, встановлено право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію неупередженість суду визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, оскільки заявником не доведено протилежне. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. 36, 37, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Хуторянець О.В. про відвід головуючого судді Дранікова С.М. у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та за зустрічним позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 серпня 2019 року.

Суддя О.П. Галич