Справа № 487/6340/19
Провадження № 2/487/2230/19
12.11.2019 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Кузьменко В.В.,
за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
21.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач не проживає в даній квартирі понад один рік, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, його особистих речей у квартирі немає.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є донькою позивачки; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є колишнім чоловіком ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є онуком позивачки, що підтверджено довідкою, виданою Житлово-комунальним підприємством «БРИЗ» № 2 від 26.07.2019 року.
Право власності позивачки на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу від 09.11.1995 року та зареєстрованим в реєстрі за № 6271.
Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 у вищезазначеній квартирі не проживає з 07.02.2018 року, спірною житловою площею не користується, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом обстеження факту не проживання від 30.07.2019 року.
Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у жилому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.
Оскільки між позивачкою та ОСОБА_2 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користується зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.
Керуючись ст.ст.76,89,263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 22.11.2019 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В. Кузьменко