ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 636/1999/17

провадження № 22-ц/818/277/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Гуменного З.І., -

у с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11.09.2008 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 26.08.2008 року і до досягнення ними повноліття.

Посилаючись на те, що відповідач аліменти не сплачує, у зв'язку з чим станом на 11.12.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 32545 грн., з урахуванням уточнених у лютому 2018 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на підставі ст. 196 СК України неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 04.03.2013 року по 11.12.2017 року у розмірі 237865,21 грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2008 року у розмірі 9470 грн 57 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі 228394 грн. 64 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Правом надати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 26.08.2008 і до досягнення ними повноліття.

Постановою державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (Чугуївський МВДВС ГТУЮ у Харківській області) від 04 березня 2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2072/08, виданого 23.09.2008 Чугуївським міським судом Харківської області на підставі вищевказаного судового рішення.

Згідно із розрахунком державного виконавця Чугуївського МВДВС ГТУЮ у Харківській області від 11.12.2017 року, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 11.12.2017 року становить 32545 грн. 67 грн.

Частково задовольняючи позов та стягуючи неустойку у розмірі 9470 грн 57 коп., суд першої інстанції виходив з того, що за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, при цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Проте погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Колегія суддів погоджується із наданим позивачем розрахунком пені, відповідно до якого її розмір становить: за 2013 рік - 70875,16 грн., за 2014 рік - 67028,02 грн., за 2015 року - 46947,51 грн., за 2016 року - 40307,40 грн., за 2017 року - 12707,10 грн., загальна сума - 237865 грн.

Разом з тим, ч. 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами, розмір якої відповідно до розрахунку державного виконавця від 11.12.2017 року становить 32545 грн. 67 коп.

Оскільки порушення норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів слід змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 32545 грн. 67 коп.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2018 року в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 11 вересня 2008 року у розмірі 32545 грн. 67 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий Р.М.Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова