Справа № 199/218/19
УХВАЛА

08.02.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на будь-яке рухоме та/або нерухоме майно ОСОБА_3, а також грошові кошти, які розміщені на його рахунках в межах суми позовних вимог 61 298 доларів США, що еквівалентно станом на дату звернення до суду 1 696 725,24 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 384,20 гривень.

У вказаній заяві представник позивача зазначив, що відповідач не вчиняє жодних дій для повернення позики, уникає контактів із позивачем, тому існує реальна загроза здійснення відповідачем дій, спрямованих на відчуження належного йому майна, а також грошових коштів з метою ухилення від виконання ймовірного судового рішення для повернення суми позики.

На яке саме майно та на яких рахунках знаходяться грошові кошти відповідача, на які представник позивача просить накласти заборону, у заяві не зазначено.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник не вказує, на яке саме майно відповідача необхідно накласти арешт та не зазначає, де знаходиться особисте майно, що належить відповідачу ОСОБА_3, на яких рахунках знаходяться його грошові кошти, та чи наявне у відповідача майно, вартість якого співмірна з ціною позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову робить неможливим виконання такої ухвали відповідно до вимог ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: