Провадження № 2/760/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа: Служба в справах дітей Бородянської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визначити місце проживання дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею.

Посилається в позові на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2010 року, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_4.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року шлюб був розірваний.

Після розірвання шлюбу дитина проживала з нею в квартирі, що належить батькові відповідача, однак у зв'язку зі складними відносинами у сім'ї відповідача вона вимушена була разом з дитиною переїхати разом із сином до своєї матері в Київську область.

За усною домовленістю між ними відповідач періодично сплачував грошові кошти на утримання дитини, а також у визначений ними час відвідував дитину та спілкувався з сином.

Судовим наказом Шевченківського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини.

Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 03 липня 2018 року затверджено висновок про встановлення порядку спілкування відповідача з сином.

Вважає, що проживання сина разом з нею відповідає інтересам дитини, вона створює всі необхідні умови для збереження його психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, забезпечує соціально-побутові умови для проживання дитини.

Вона має стабільний дохід, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, в той час, як відповідач не сплачує аліменти, вихованням дитини не займається, уваги дитині не приділяє.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав.

Третя особа надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в відсутності свого представника.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходчи з цього, визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому удовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей, встановлені ст.15 Закону України "Про охорону дитинства".

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2010 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року шлюб сторін був розірваний.

Судовим наказом Шевченківського районного суду міста Києва від 02 березня 2018 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини.

/ а. с. 12; 20 /

Згідно зі ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 03 липня 2018 року затверджено висновок про встановлення порядку спілкування відповідача з сином.

/ а. с. 21-22 /

Сторони в судовому засіданні зазначили, що після розірвання шлюбу син сторін залишився проживати з матір»ю.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З точки зору закону одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1).

Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Виходячи з цього та приведеного вище, законодавства, яке при вирішенні даних спорів направлене, насамперед, на захист інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 704, 80 гр. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 141, 157, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268,273 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва