ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/1682/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Павловська Ю.О.,

позивач ОСОБА_1

адвокат Мамонтова О.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мамонтової Ольги Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2019 року у складі судді Кузьміної О.І. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2019 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - закрито.

Роз`яснено заявнику право на звернення до суду з відповідним позовом.

В апеляційній скарзі адвокат Мамонтова О.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права при її ухваленні, просила ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі і роз`яснюючи заявнику право на звернення до суду із позовом, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір про право.

При цьому суд одночасно керувався положеннями ч.3 ст.315 ЦПК України та дійшовши висновку, що предметом розгляду є заява про встановлення фактів належності особі свідоцтв, які видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, зазначив що справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а заявнику слід оскаржувати дії органу реєстрації актів цивільного стану в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

3. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

4. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998 р.) вказано, що відповідно до п.4 ст.273 ЦПК суди можуть встановлювати факти народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2018 року адвокат Мамонтова О.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що вимоги заявника підлягали уточненню на предмет відповідності заявлених вимог положенням ст.315 ЦПК України.

Разом з тим, посилання суду на ту обставину, що предметом розгляду у даній справі є заява про встановлення фактів належності особі свідоцтв, які видають органи державної реєстрації актів цивільного стану є помилковим та не ґрунтується на змісті поданої ОСОБА_1 заяви, у якій він просив встановити ряд фактів, що мають для нього юридичне значення, встановити які іншим чином неможливо.

Крім того, посилання суду на те, що справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а заявнику слід оскаржувати дії органу реєстрації актів цивільного стану в порядку адміністративного судочинства не ґрунтується на наявних у справі доказах та нормах процесуального права.

З долучених до справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з адміністративним позовом до Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні актового запису про його народження і рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року у справі № 821/1057/18 його позовні вимоги залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначив, що вимога про зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису не підтверджені повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіями актових записів цивільного стану є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Також суд звернув увагу, що суд адміністративної юрисдикції не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи, оскільки такі справи належать до цивільної юрисдикції.

Отже, враховуючи, що питання про закриття провадження у справі вирішено судом з порушенням норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374,379 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає відповідно до положень п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови - 20.12.2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська