СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження №760/233/19
У Х В А Л А

І . Вступна частина

13 листопада 2019 року в місті Києві суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув питання про застосування заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

ІІ. Описова частина

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій у вигляді пені за прострочення сплати ним аліментів присуджених на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 квітня 2012 року. В розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу).

Ухвалою від 09 серпня 2019 року судом витребувано у державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області актуальну довідку-розрахунок про розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів.

Зазначена ухвала отримана адресатом 20 серпня 2019 року.

25 вересня 2019 року судом було повторно постановлено ухвалу про витребування довідки-розрахунку, проте і вона не виконана, хоч і отримана уповноваженою особою служби 30 вересня 2019 року.

Крім того, ухвалою від 25 вересня 2019 року судом застосовані заходи процесуального примусу до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у вигляді штрафу.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 3 частини 1 статті 148 Кодексу визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ознайомлений з наявністю ухвали від 25.09.2019 (отримано 30.09.2019), не виконав вимог зазначеної ухвали суду, не повідомив про причини неможливості її виконання до початку наступного судового засідання.

Враховуючи негативні наслідки невиконання Відповідачем вимог ухвали про витребування доказів у вигляді невиправданого затягування розгляду справи, порушення прав Позивача на доступ до правосуддя, суд вважає необхідним повторно застосувати до Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області штраф в дохід державного бюджету в розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Окрім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 9 ст. 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. Відтак, Києво-Святошинський РВДВС ГТУЮ у Київській області не звільнений від обов`язку надати суду витребувані докази, і повторне/систематичне невиконання ухвали суду згідно з ч. 2 ст. 148 ЦПК України матиме наслідком подальше посилення відповідальності.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 84, 143, 148 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Стягнути з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в дохід державного бюджету штраф в розмірі 10035,00 (десять тисяч тридцять п`ять) гривень.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складання

3.Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ;

Боржник: Києво-Святошинського районний відділ Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, адреса: 08132, Київська обл, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86; .

Суддя: