Провадження № 6/635/352/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченка Дениса Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченко Д.О. звернувся до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межу України до виконання зобов`язань покладених на неї рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року.

В обґрунтування подання посилається на те, що 08 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60246264 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року по справі № 646/11723/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 712962,89 грн. Дана постанова направлена на адресу боржника, та була повернута відділу без вручення адресату, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 15 жовтня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника в межах зведеного виконавчого провадження. 25 жовтня 2019 року виїздом державного виконавця за адресою: Харківська область АДРЕСА_1 Харківський район, селище АДРЕСА_2 Перемоги, АДРЕСА_3 , що вказана у виконавчому документі, встановити майновий стан боржника за місцем її проживання не виявилось можливим оскільки двері у домоволодінні ніхто не відчинив. З метою виявлення майна боржника державним виконавцем направлені запити до органів, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна: до Державної фіскальної служби України, до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України у боржника виявлені рахунки на які було накладено арешт. Згідно відповіді Пенсійного фонду України на запит про останнє місце роботи інформації не знайдено, на обліку у органів ПФУ боржник не перебуває. Згідно відомостей БД «НАЇС» за боржником на праві власності відсутні зареєстровані транспортні засоби. За боржником зареєстровано договір іпотеки ВЕО № 186912/186915 від 06 червня 2007 року, який стосується житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула державний кордон України. На час звернення з вказаним поданням до суду боржник жодних дій не вчинила для виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року, що змушує державного виконавця звернутися до суду з вказаним поданням.

В судовому засіданні Державний виконавець Харченко Д.О. підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених в поданні.

Суд, заслухавши державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченка Д.О., дослідивши матеріали подання та матеріали цивільної справи № 646/11723/15-ц приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 липня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № НАЕНG115040025 від 06 червня 2007 року в розмірі 32392,68 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18 серпня 2015 року є еквівалентом 712962 (сімсот дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 89 копійок. Рішення набрало законної сили 08 серпня 2019 року.

Харківським районним судом Харківської області 08 серпня 2019 року виданий виконавчий лист № 646/11723/15, на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором № НАЕНG115040025 від 06 червня 2007 року в розмірі 32392,68 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 18 серпня 2015 року є еквівалентом 712962 (сімсот дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 89 копійок.

Постановою від 08 жовтня 2019 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченком Д.Л. за виконавчим листом № 646/11723/15-ц відкрито виконавче провадження ВП № 60246264 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості у розмірі 712962,89 гривень.

Постановою від 15 жовтня 2019 року Державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченком Д.Л. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдино реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 193010140 від 13 грудня 2019 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , іпотекодавцем, якого є ОСОБА_1 , накладено обтяження на підставі договору іпотеки ВЕО №15 від 06 червня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Десятниченко О.В., реєстровий № 3519.

Виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 встановити майновий стан не вбачається можливим, тому що двері у домоволодінні ніхто не відчинив, що підтверджується актом від 25 жовтня 2019 року державного виконавця.

Відповідно до довідки ІС ДП «НАІС» від 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнула державний кордон України на підставі закордонного паспорту.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з&nbsp; прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань і саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Суд аналізуючи надані документи, вважає, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 саме ухиляється від виконання зобов`язання за виконавчим листом, а посилання державного виконавця на те, що боржник не вчинила жодної дії по виконанню рішення суду не вказує, що вона ухиляється від виконання рішення.

Також суд не приймає до уваги посилання державного виконавця на те, що виїздом за місцем проживання божника не надалось встановити її майновий стан виявлено, суд оцінює критично, оскільки відповідно до матеріалів справи станом на день виїзду державного виконавця 25.10.2019 року він мав інформацію, що боржник не перебуває на території України з 25 вересня 2019 року і даних, що вона повернулась на день виїзду в матеріалах справи відсутні, а сам по собі факт виїзду боржника за кордон не є підставою для застосування такого виключного заходу як обмеження виїзду боржника за межі України.

За таких обставин подання державного виконавця задоволенню не підлягає і суд відмовляє у задоволенні вимог державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченка Дениса Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна