ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року

м.Харків

справа № 644/5145/17

провадження № 22-ц/818/792/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Служба у справах дітей Індустріального району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Індустріального району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про стягнення боргових зобов'язань спадкодавця за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року, постановлене під головуванням судді Горчакової О.І., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 19 листопада 2018 року), -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Індустріального району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про стягнення боргових зобов'язань спадкодавця.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що сума заборгованості по аліментам ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, увійшла до складу спадкового майна. Спадкоємицями після смерті останнього є його мати - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_4. ОСОБА_1 вказує, що у встановлений законом строк вона звернулася з вимогою до відповідачки про сплату частини заборгованості по аліментам у розмірі, що відповідає її частці у спадщині, однак заборгованість не сплачена. Вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, просила рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивачки - без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено, що сума заборгованості по аліментам увійшла до складу спадкового майна, як борг перед кредитором.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавчий лист №2-2722 від 11.04.2012 року, виданий Фрунзенським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.04.2010 року і до досягнення повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку державного виконавця, розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_3 станом на 01.01.2016 року становить 35 725,94 грн. (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцями після його смерті є його мати ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину (а.с.9), а саме: квартиру АДРЕСА_1, по Ѕ частині кожна із спадкоємців.

01 липня 2016 року ОСОБА_1 подала заяву до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій позивачка просила нотаріуса відкласти розгляд справи про спадкування №58456130 на один місяць до розгляду її позову судом про стягнення заборгованості по аліментам ОСОБА_3 з його спадкоємців, оскільки останні відмовляються платити суму заборгованості по аліментам, яка складає 35 725,94 грн. (а.с.11).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачка, як спадкоємиця ОСОБА_3, зобов'язана задовольнити її вимоги по сплаті заборгованості по аліментам, що виникла за життя спадкодавця, в межах частки у спадщині. Вважає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню 17 862,97 грн. боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_3.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов'язки. Винятком з цього правила є лише зобов'язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов'язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність.

За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов'язані погасити заборгованість за аліментами на дитину. Проте обов'язок платника аліментів по їх сплаті після його смерті припиняється як нерозривно пов'язаний з його особою і не може бути виконаний іншою особою (стаття 608 ЦК України).

Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення боргу спадкодавця, який він мав за життя у вигляді заборгованості за аліментами, а не його обов'язок зі сплати аліментів, зазначена заборгованість входить як пасив до складу спадщини і підлягає погашенню його спадкоємцями за рахунок наявних активів відповідно до частки спадкоємця у праві на спадщину.

Разом із тим положення статті 1282 ЦК України застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України, щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов'язанням, а також припинення такого зобов'язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, чинної на час відкриття спадщини, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред'явлення вимог кредиторів. Пред'являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Матеріали справи свідчать про те, що 01 липня 2016 року ОСОБА_1 подала заяву до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, в якій просила нотаріуса відкласти розгляд прави про спадкування №58456130 на один місяць до розгляду її позову судом про стягнення заборгованості по аліментам ОСОБА_3 з його спадкоємців, оскільки останні відмовляються платити суму заборгованості по аліментам, яка складає 35 725,94 грн. (а.с.11).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заяву позивачки від 01.07.2016 року, подану нею до нотаріальної контори, можна вважати такою, що відповідає вимогам ст. 1281 ЦК України, оскільки заява подана у шестимісячний строк до нотаріальної контори особисто ОСОБА_1, в ній зазначена сума та підстави виникнення заборгованості спадкодавця.

Вказану заяву колегія суддів вважає належною вимогою кредитора, наданою до нотаріуса, з повідомленням про наявність заборгованості спадкодавця.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заборгованість по аліментам у разі смерті батька входить до складу спадщини і підлягає погашенню його спадкоємцями в межах вартості спадкового майна, та помилково прийшов до висновку, що позивачкою не доведено, що сума заборгованості по аліментам увійшла до складу спадкового майна, як борг перед кредитором.

Оскільки загальний розмір заборгованості складає 35 725,94 грн., то стягненню з відповідачки підлягає Ѕ частина зазначених коштів, що відповідає її частці у праві на спадщину.

Посилання відповідача на недоведеність того, що зазначена сума заборгованості не перевищує вартості спадкового майна, суперечить обставинам справи, оскільки спадщина складається із двокімнатної ізольованої квартири, розташованої в місті Харкові, право власності на яку перейшло до спадкоємців по Ѕ частині.

Доказів того, що вартість Ѕ частини отриманої у спадщину квартири менше Ѕ частини заборгованості, тобто менше 17 862,97 грн., - відповідачкою суду не надано.

Колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1. З ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню 17 862,97 грн. боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

З урахуванням вищевказаного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 862,97 грн. боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 862,97 грн. боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 07.02.2019 року.