Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2019 Справа №607/5258/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поросить суд стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1900 гривень щомісячно, до дати набуття повноліття та 88948,20гривень додаткових витрат. На обґрунтування вимог зазначає, що жодної участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідач не бере, крім того нею понесені додаткові витрати з лікування дитини у розмірі 177896,434грн., тому просить стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат, пов`язаних із хворобою дитини у сумі 88 948,20 грн., оскільки він не вважає за потрібне добровільно брати участь в утриманні своєї дочки.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено нступне:

Сторони спору перебували в церковному шлюбі з 2008року. Ця обставина не заперечується, і в силу ст. 82 ЦПК України, не потребує доказування.

Від цього шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №2308, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрі актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області жовтня 2008 року.

За даними вищевказаного свідоцтва про народження батьком дитини ОСОБА_3 вказаний ОСОБА_5 .

Наведене також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №0 від 28 липня 2010 року в якому зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07.08.2018року позов ОСОБА_1 про визнання батьківства задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Панівці Борщівського району Тернопільської області, батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Тернополі. Виключено з актового запису №2308 від 07 жовтня 2008 року про народження ОСОБА_3 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини. Внесено зміни до актового запису №2308 від 07 жовтня 2008 року про народження ОСОБА_3 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, зазначивши в графі батько ОСОБА_2 , громадянин України».

Судом також встановлено, що згідно довідки, виданої ФГБУ «Научно-исследовательский детский ортопедический институт им. Г. И. Турнера» Мінохорони здоров`я Росії зазначається, що ОСОБА_3 перебуває із діагнозом вроджений вивих бедра справа. Згідно із наведеним діагнозом дитина потребувала оперативного втручання. З цією метою 31.07.2017 року між позивачем та ФГБУ «Научно-исследовательский детский ортопедический институт им. Г. И. Турнера» Мінохорони здоров`я Росії укладено Договір № 2017/Б30970 про надання платних медичних послуг (далі - Договір).

Відповідно до рахунків, виданих ФГБУ «Научно-исследовательский детский ортопедический институт им. Г. И. Турнера» Мінохорони здоров`я Росії, у зв`язку із виконанням умов Договору, плата за надання медичних послуг хірургічного характеру та оплату відповідних аналізів становить 313 819,86 (190 940,00 + 122 879,86) російських рублів, що є еквівалентом 129413,034 гривень по курсу НБУ на день подання позовної заяви.

Окрім того, 05.03.2018 року позивачем укладено ще один Договір № 32 про надання платних медичних послуг, відповідно до якого дитині проведено ще одне хірургічне втручання. Відповідно до рахунків, виданих ФГБУ «Научно-исследовательский детский ортопедический институт им. Г. И. Турнера» Мінохорони здоров`я Росії, у зв`язку із виконанням умов Договору, плата за надання медичних послуг хірургічного характеру становить 117 569,88 російських рублів, що є еквівалентом 48 483,40 гривень по курсу НБУ на день подання позовної заяви.

Наразі позивач понесла додаткові витрати пов`язані з лікуванням дитини у розмірі 177 896,434 грн., тому просить стягнути половину понесених нею додаткових витрат, пов`язаних із хворобою дитини у сумі 88 948,20 грн.

Однак, враховуючи хронічність діагнозу дитині потрібно буде надавати медичну допомогу перманентно. Самостійно позивач оплатити вартість лікування дитини не взмозі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.180, 182, 185 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, матеріальне становище та стан здоров`я відповідача та дитини, виходить з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість виконувати батьківські обов`язки по утриманню малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому в даному випадку мають місце порушення прав малолітньої дочки, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів в твердій грошовій в розмірі 1900 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 01.03.2019року, і до досягнення дитиною повноліття та стягнення 88948,40грн. додаткових витрат пов`язаних із хворобою дитини.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 81, 263, 265,352,354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 185, 188, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 01.03.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 88948,40грн. додаткових витрат пов`язаних із хворобою дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 768,40рн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Позивач ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , с.Панівці, Борщівського району Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк