Житомирський апеляційний суд
Справа №295/441/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 26 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Перекупки І.Г. у м.Житомирі

у цивільній справі №295/441/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2019 року скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 16.01.2016 року, щодо накладення арешту на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви. На думку апелянта, рішення суду про стягнення на його користь заборгованості за договором позики не виконано, а тому у суду не було підстав для скасування заходів забезпечення позову до повного його виконання. Також вважає, що суд не мав права розглядати справу за відсутності позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Із матеріалів справ вбачається, що у січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Богунського районного суд м. Житомира від 16.01.2019 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 181 133,06 грн, яка складається із: отриманої відповідно до боргової розписки від 14 квітня 2015 року позики у розмірі 174 272,00 грн. і трьох процентів річних у розмірі 6 861,06 грн.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилено. Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 лютого 2017 року в частині стягнення заборгованості за договорами позики від 11 квітня 2015 року і від 20 квітня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11 квітня 2015 року у розмірі 6 400,00 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 174 274,95 грн, три проценти річних від простроченої суми позики у розмірі 6 760,78 грн та заборгованість за договором позики від 20 квітня 2015 року у розмірі 960,00 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 26 141,24 грн, три проценти річних від простроченої суми позики у розмірі 913,03 грн.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2019 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року змінено в частині визначення заборгованості в іноземній валюті, зазначивши, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 11 квітня 2015 року у розмірі 174 274,95 грн (сто сімдесят чотири тисячі двісті сімдесят чотири гривні дев`яносто п`ять копійок), три проценти річних від простроченої суми позики у розмірі 6 760,78 грн (шість тисяч сімсот шістдесят гривень сімдесят вісім копійок) та заборгованість за договором позики від 20 квітня 2015 року у розмірі 26 141,24 грн (двадцять шість тисяч сто сорок одна гривня двадцять чотири копійки), три проценти річних від простроченої суми позики у розмірі 913,03 грн (дев`ятсот тринадцять гривень три копійки), а всього 208 090,00 грн (двісті вісім тисяч дев`яносто гривень).В іншій нескасованій частині рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18 квітня 2017 року залишено без змін (а.с. 29-33).

На виконання вказаної постанови ОСОБА_4 сплатив суму стягнутої судом заборгованості (а.с.35-36), внаслідок чого постановою державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ в Житомирській області від 23.10.2019 року виконавче провадження закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 37).

В подальшому 23.10.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2016 року у справі №295/441/16-ц.

В обґрунтування заяви зазначав, що у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду у цивільній справі №295/455/16-ц і погашенням заборгованості, заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , вжиті ухвалою суду від 16.01.2016 року у справі №295/441/16-ц, підлягають скасуванню.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду у справі № 295/441/16-ц виконане, а тому існують підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4,7,8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Сам позивач в апеляційному суді пояснив, що виконавче провадження було розпочато на підставі поданого ним на примусове виконання виконавчого документа.

На час розгляду справи постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є чинною.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про скасування заходів позову, оскільки рішення суду у справі №295/445/16 виконано в повному обсязі і підстави накладення арешту відпали.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом розглянуто справу за відсутності позивача, чим порушені його права, не заслуговують на увагу, оскільки положенням ст.158 ЦПК України при розгляді цієї категорії справ не передбачено повідомлення сторін.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи. Доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 27.12.2019 року.