Ухвала

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 705/1332/19

провадження № 61-15634ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом.

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти заборону на вчинення будь-яких дій з квартирою АДРЕСА_1 до вирішення даного спору по суті.

Заява мотивована тим, що належна їй квартира АДРЕСА_1 була передана в іпотеку. Проте, на ім`я ОСОБА_2 , але на її адресу 22 березня 2019 року надійшов лист Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» здійснюється реалізація майна останнього, в тому числі права вимоги банку за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 24 липня 2018 року, за яким вона виступає майновим поручителем. Тобто, право вимоги за цим договором буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 14 травня 2019 року. Початкова ціна лоту 750 950,07 грн, але ні ОСОБА_2 , як позичальник, ні вона, як його майновий поручитель, не мають права брати участь у цих торгах. Це означає, що буде виставлена на продаж і її квартира АДРЕСА_1 , як така, що досі формально перебуває в іпотеці за зобов`язаннями поруки, строк дії якої давно минув. Дії Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» можуть спричинити невідворотні наслідки, у зв`язку з якими виконання рішення суду у цій справі буде істотно ускладнене або неможливе, крім того, позбавлятиме ефективного захисту її порушеного права. Забезпечення позову є необхідним також і у зв`язку з тим, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ заборонено звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечувалося виконання валютних кредитів.

Уманський міськрайонний суд Черкаської області ухвалою від 29 березня 2019 року заяву задовольнив. Наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1

Апеляційний суд Черкаської області постановою від 16 липня 2019 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовив.

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що забезпечення даного позову ніяким чином не обмежує прав відповідача, адже спірна квартира все одно перебуває у нього в іпотеці. Аргументи банку про нібито неспівмірність заходів забезпечення позову не заслуговують на увагу, оскільки банком вже накладено арешт на квартиру позичальника ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулася до суду з позовом про визнання договору іпотеки припиненим, посилаючись на те, що 24 липня 2008 року для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 286-0181002/ФКВ-08, між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого у разі порушення ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на належну ОСОБА_1 на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

02 липня 2010 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 286-0181002/ФКВ-08.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 286-0181002/ФКВ-08 станом на 28 липня 2015 року в загальній сумі 618 718,94 грн.

Постановою старшого державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 618 718,94 грн.

Відповідно до довідки від 15 лютого 2019 року заборгованість ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором від 24 липня 2008 року № 286-0181002/ФКВ-08 становить 846 148,78 грн.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом просила визнати договір іпотеки припиненим без застосування правових наслідків недійсності правочину, а тому її доводи, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню. Також судом першої інстанції не враховано, що шляхом задоволення заяви суд обмежить іпотекодержателя в його правах, передбачених Законом України «Про іпотеку», так як іпотека існує, оскільки не припинилось основне зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило