У Х В А Л А

07 лютого 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), суддів Самчишиної Н.В., Царюк Л.М., із секретарем судового засідання Гавор В.Б., за участю учасників справи: представника позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5- адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представників відповідача ОСОБА_5- адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_7 про призначення по справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи та витребування матеріалів інвентарної справи у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ часток домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в якому просила здійснити реальний поділ домоволодіння АДРЕСА_1 з усіма господарськими та побутовими спорудами в натурі між нею та відповідачами; визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за вказаною адресою між нею та відповідачами та стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивувала наступним. Вона є власницею 29/100 часток домоволодіння з прилеглими господарськими та побутовими спорудами. Власниками інших часток домоволодіння з прилеглими господарськими та побутовими спорудами є відповідачі: ОСОБА_5 - 22/100 частки (спадщина після ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_8 - 30/100 частки (фактично після ОСОБА_21), ОСОБА_9 - 19/100 частки (фактично після ОСОБА_22). Порядок володіння та користування домоволодінням з господарськими будівлями та спорудами співвласниками не може визначитися добровільно, а встановлений порядок користування домоволодінням з будівлями на її думку явно порушує її законні права, позбавляє її можливості належно користуватися своєю частиною домоволодіння та суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Також щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані домоволодіння, господарські будівлі та споруди, необхідно з'ясувати, якою часткою ділянки мають право сторони користуватися, виходячи з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної часткової власності (а.с. 4-5 т.1).

В листопаді 2016 року до суду звернулась ОСОБА_5 з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в якому просила виділити в натурі належні їй на праві власності 22/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1; відновити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, відповідно до порядку користування земельною ділянкою, визначеного попередніми співвласниками домоволодіння на підставі акту умовного поділу земельної ділянки від 19.08.1946 року. У разі неможливості відновлення зазначеного порядку користування земельною ділянкою, визначити порядок користування за варіантом, найбільш наближеним до нього, виходячи з первісних часток співвласників у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_12; стягнути з відповідачів усі понесені нею судові витрати.

Уточнюючи позовні вимоги у жовтні 2018 року просила виділити їй в натурі приналежні їй на праві власності 22/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 за варіантом, розробленим у висновку Експертного Центру «Поділля» від 10.10.2018 року та визначити порядок користування земельною ділянкою за зазначеною адресою відповідно до порядку користування земельною ділянкою, визначеною попередніми співвласниками на підставі акту умовного поділу земельної ділянки від 19.08.1946 року за варіантом, розробленим у висновку Експертного Центру «Поділля» від 10.10.2018 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 22/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Інша частина домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_14 - 29/100 часток, ОСОБА_8 - 30/100 часток, ОСОБА_9 - 19/100 часток. На сьогоднішній день реальний поділ домоволодіння не проводився, що періодично породжує суперечки між співвласниками щодо порядку користування та володіння домоволодінням. Також виникають суперечки щодо володіння допоміжними господарськими будівлями та спорудами. Визначення порядку користування земельною ділянкою проводилось попередніми співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, що підтверджено актом від 19.08.1946 року, планом поділу земельної ділянки. Рішенням народного суду Заводського району м. Миколаєва від 20.03.1972 року було затверджено ідеальні частки попередніх співвласників домоволодіння. ОСОБА_5 вважає, що необхідно відновити порядок користування земельною ділянкою, який був визначений попередніми співвласниками домоволодіння за актом поділу земельної ділянки від 19.08.1946 року (а.с. 68-69, 184 т.1).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Здійснено реальний поділ домоволодіння АДРЕСА_1 з усіма господарськими та побутовими спорудами в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 згідно другого варіанту по ідеальних долях співвласників висновку судової будівельно-земельно-технічної експертизи № 125-034, а саме: в користування співвласника ОСОБА_3 виділити частину земельної ділянки під городом вдовж лівої бокової межі розміром 4,56 х 15,85 м. пл.72,32 кв.м.; в користування співвласників ОСОБА_8, ОСОБА_9 виділити частину земельної ділянки під городом в середній частині розміром 2,69 х 12,9 м. пл.34,7 кв.м. На підставі вимірів, виконаних розрахунків площі земельної ділянки, в користування кожного співвласника, будуть складати: ОСОБА_3 - 198,16 кв.м. зокрема: під будівлями - 58,4 кв.м., під інд. землею 139,76 кв.м.; ОСОБА_5 - 150,33 кв.м., зокрема: під будівлями - 50,25 кв.м., під інд.землею - 100,08 кв.м.; ОСОБА_8, ОСОБА_9 - 334,82 кв.м., зокрема: під будівлями - 143,3 кв.м., під інд. землею - 191,52 кв.м. Загальна площа земельної ділянки в загальному користуванні між всіма співвласниками на момент дослідження, складає - 87,69 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі по 367 (триста шістдесят сім) гривень 47 копійок з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ часток домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено (а.с. 233-235 т.1).

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_7 вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з наступних підстав. У порушення вимог матеріального та процесуального права суд першої інстанції послався на висновок судової будівельно-технічної експертизи № 125-034, розроблений експертом РТПП Миколаївської області від 12.06.2017 року, який містить один варіант поділу домоволодіння: він наближений до ідеальних часток, згідно порядку, який склався, та два варіанта користування земельною ділянкою: перший - по порядку, який склався, другий - по ідеальних долях співвласників. При цьому не надав ніякої оцінки доказам представленим зі сторони відповідачів - висновку Експертного Центру «Поділля» від 10.10.2018 року, який містить один варіант поділу домоволодіння, за порядком, який склався, та один варіант порядку користування земельною ділянкою, визначеному попередніми співвласниками домоволодіння на підставі акту умовного поділу земельної ділянки від 19.08.1946 року. Акт умовного поділу земельної ділянки є в матеріалах справи, але суд ні йому, ні висновку від 10.10.2018 року не дав ніякої оцінки. Згідно зазначеного акту було встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою: ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_19 (теперішній власник ОСОБА_9 та ОСОБА_21) - 392 кв.м., ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (теперішній власник ОСОБА_3) - 108 кв.м., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (теперішній власник ОСОБА_23) - 271 кв.м. Крім того вказаним актом встановлено план поділу домоволодіння

Апелянт зазначає, що на сьогоднішній день відсутній спір щодо володіння та користування домоволодінням, певний порядок якого склався та не змінювався багато років і жодною із сторін не оскаржувався. Між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою. ОСОБА_3 не визнає акт умовного поділу домоволодіння та після придбання частки будинку почала самовільне будівництво, а саме: прибудову до будинку, зведення нових господарських споруд, для чого без згоди співвласників знесла як свої, так і сусідські господарські споруди, які вже були внесені до технічного плану та узаконені.

Апелянт звертає увагу на те, що рішенням народного суду Заводського району м. Миколаєва від 20 березня 1972 року було затверджено зміну часток попередніх співвласників, тому на її думку слід відновити порядок користування земельною ділянкою, який був визначений попередніми співвласниками домоволодіння. У разі неможливості поновлення зазначеного порядку користування, слід виходити з первісних часток співвласників у праві власності на домоволодіння, які були сформовані актом від 19.08.1946 року.

Вважає висновок судової будівельно-технічної експертизи №125-034 неповним, оскільки експерт не відповіла на всі поставлені в ухвалі суду питання, та суперечливим. При розробці першого та другого варіанту порядку користування земельною ділянкою експерт виходила з загальної площі 771 кв.м., але на схематичних планах розроблених варіантів експерт фактично використовує схему геодезичної зйомки, яка відображає фактичну площу земельної ділянки - 782 кв.м. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про реальний поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме - здійснити реальний поділ домоволодіння АДРЕСА_1 з усіма господарськими та побутовими спорудами в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 згідно другого варіанту по ідеальних часток співвласників згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-034. В задоволенні інших вимог відмовити. Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ часток домоволодіння в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме - виділити в натурі приналежні ОСОБА_5 на праві власності 22/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1. Відновити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до порядку користування земельною ділянкою, визначеного попередніми співвласниками домоволодіння на підставі акту умовного поділу земельної ділянки від 19.08.1946 року. Заявила клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. (а.с. 2-9 т.2).

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачки підтримали доводи апеляційної скарги та просили призначити по справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Також просили витребувати з МБТІ м. Миколаєава інвентарну справу, оскільки в ній можуть знаходитись правовстановлюючі документи про право власності на спірний будинок на відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

На вирішення експертизи пропонували наступні питання: Розробити варіант порядку користування земельною ділянкою по вул. Пограничній у м. Миколаєві відповідно до акту умовного поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 від 19.08.1946 року? У разі неможливості відновлення зазначеного порядку користування земельною ділянкою визначити порядок користування за варіантом найбільш наближеним до акту умовного поділу земельної ділянки АДРЕСА_1 від 19.08.1946 року? Розробити варіант виділу в натурі 22/100 часткок домоволодіння АДРЕСА_1, належних на праві власності ОСОБА_5, виходячи з порядку, який фактично склався між співвласниками домоволодіння?

В обгрунтування клопотання послалися на обставини, викладені в апеляційній скарзі з приводу незгоди з висновками судової будівельно-земельно-технічної експертизи № 125-034 від 12.06.2017 року, яка була проведена судом першої інстанції відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2016 року (а.с. 92-93, 104-134 т.1), а саме висновок експерта є неповним та неясним.

Представник позивачки просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи представників сторін щодо заявленого клопотання, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.

У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об'єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

З матеріалів справи вбачається, що експерт, який проводив судову технічно-земельно-будівельну експертизу № 125-034, був допитаний судом першої інстанції (а.с. 151-153 т.1). Після його допиту судом за клопотанням відповідачки була винесена ухвала про призначення додаткової судової будівельно-технічної еспертизи, проведення якої було доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експерти (а.с. 155-156 т.1).

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суд не зазначив, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

З повідомлення № 17-1423/1424 від 18.04.2018 року, яке надійшло до суду з вказаної експертної установи, вбачається, що проведення експертизи неможливо, оскільки експерту на його клопотання не надійшли додаткові матеріали, зокрема, правовстановлюючи документи на нерухоме майно, розташоване за адресою АДРЕСА_1 співвласників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 159-160 т.1).

З апеляційної скарги та пояснень представників ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду не вбачається, в чому полягає неясність та неповнота висновків експерта.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Щодо витребування матеріалів інвентарної справи.

З висновку експерта № 125-034 вбачається, що при проведенні експертизи експертом досліджувались матеріали інвентарної архівної справи МБТІ № 4082 р№3784, яка ведеться по спірному будинку, та у висновку експерта зазначено, що правовстановлюючи документи на співласників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не пред'явлено (а.с. 108).

Керуючись ст. 113, 260 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про призначення по справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи та витребування матеріалів інвентарної справи відмовити.

Ухвала касаційному оскарженнню не підлягає.

Головуючий: Л.М. Прокопчук

Судді: Н.В. Самчишина

Л.М. Царюк

Повний текст ухвали складено 08.02.2019 року