Єдиний унікальний номер: 448/1403/18
Провадження № 2/448/123/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28.05.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасників справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

представник відповідача Мостиської міської ради не з`явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори не з`явився,

представник третьої особи Мостиської РДА не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Мостиська державна нотаріальна контора та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Штендер М.В. 13.09.2018року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельну частку (пай) площею 1,38 га, що розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області). Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступив її брат ОСОБА_2 , який фактично успадкував вищевказане майно.

Крім того, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельну частку (пай) площею 1,34 га, що розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області). Після смерті ОСОБА_3 вищевказане майно успадкував її двоюрідний брат ОСОБА_2 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , після смерті якого спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1 (позивач у справі). Інших спадкоємців, які б претендували б на спадщину, немає. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем право власності на вищевказані земельні частки площею 1,38 та 1,34 га, що розташовані на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), в порядку спадкування.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 .

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,38 га, що розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , виданого Раденицькою сільською радою і зареєстрованого в книзі записів за №210 від 29.05.1997року КСП імені Лесі Українки.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до набрання чинності цим кодексом чинності, суд вважає, що в даних правовідносинах слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Так, згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла брату ОСОБА_2 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, немає.

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,34 га, що розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 НОМЕР_3 , виданого Раденицькою сільською радою і зареєстрованого в книзі записів за №1102 від 29.06.1998року КСП імені Лесі Українки.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт від 24.10.2005року, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_4 , проте остання померла ще до відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування на час відкриття спадщини був двоюрідний брат померлої ОСОБА_2 , який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.10.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останніх до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім ОСОБА_2 , немає.

Таким чином, після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належні їм на праві власності спірні земельні ділянки (середні земельні частки) перейшли в порядку спадкування за законом до ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 .

Із матеріалів спадкової справи №288/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, відомо, що спадкодавець ОСОБА_2 на час смерті проживав та був зареєстрований лише один за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 14.04.2008року, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 (позивачу у справі), який спадщину у відповідності до ст.1269 ЦК України прийняв подавши у встановлений законом строк і порядок до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині чи претендували б на таку, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних сертифікатів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; довідками, виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №355 від 23.02.2017року, №356 від 23.02.2017року, № 359 від 23.02.2017року, №360 від 23.02.2017року, №413 від 02.03.2017року, №593 від 10.04.2017року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2014року; копією спадкової справи №288/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_2 ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на:

- земельну частку (пай) площею 1,38 га, розташовану на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1 , виданого Раденицькою сільською радою і зареєстрованого в книзі записів за №210 від 29.05.1997року КСП імені Лесі Українки;

- земельну частку (пай) площею 1,34 га, розташовану на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до сертифікату серії НОМЕР_2 НОМЕР_3 , виданого Раденицькою сільською радою і зареєстрованого в книзі записів за №1102 від 29.06.1998року КСП імені Лесі Українки.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 Чижевичі АДРЕСА_1 району Львівської області; РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області; місце знаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 28.05.2019року.