Справа № 477/984/19
Провадження № 2/477/633/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

з участю: представника позивача адвоката Махмутова О.А.,

представника відповідача Салтикова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку для поліпшення житлових умов,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити її на обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 08 лютого 2019 року за тим же номером у списку.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що вона в період з 1998 року по 18 вересня 2018 року проходила військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді відповідального виконавця штабу, у військовому звані «старший сержант». Її загальна вислуга років у Збройних Силах України складає 20 років 06 місяців 14 днів. Загальний трудовий стаж на пенсію 32 роки 11 місяців 23 дні. Постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечена.
Для реалізації своїх прав, як військовослужбовець, з 1998 року позивач була зарахована на квартирний облік для отримання житла.
За наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 вересня 2018 року №15-РС її було звільнено з військової служби в запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 08 лютого 2019 року прийнято рішення № 3, яким позивача та членів сім`ї було знято з квартирного обліку на підставі пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 21 розділу 6 Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №389 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями у зв`язку зі звільненням в запас.
Позивач не погоджується з таким рішенням комісії, вважає його незаконним та таким, що порушує її конституційне право у встановлений законодавством спосіб отримати квартиру або грошову компенсацію для її придбання з метою вирішення житлового питання, яке гарантоване їй державою, як колишньому військовослужбовцю.
Відповідачем у встановлений законом строк поданий відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивач не належить до переліку осіб, стосовно яких діють положення частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тому Протокол № 3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 лютого 2019 року повністю відповідає чинному законодавству, а зняття позивача з квартирного обліку правомірне.
Позивач в судове засідання не з`явилася.
Представник позивача в судовому засіданні пояснив про вищевикладене просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , в період з 04 березня 1998 року по 18 вересня 2018 року проходила військову службу в Збройних Силах України.
Зазначене підтверджується військовим квитком від 30 січня 1998 року серії НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 13-14).
Загальна вислуга років у Збройних Силах України позивача становить 20 років 6 місяців 14 днів.
Позивач ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі.
Зазначений факт відповідач не заперечував.
Згідно з частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 вересня 2018 року №15-РС позивача було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 10).
Цим наказом позивача було виключено зі списків особового складу частини (а.с. 10).
Зазначеною нормою передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду щодо військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 3 від 08 лютого 2019 року ОСОБА_1 знято з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, в зв`язку з звільненням з військової служби в запас (а.с. 8).
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло та захист від незаконного позбавлення його.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.
Положеннями частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднаймом (найм) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Судом встановлено, що за час проходження військової служби позивач житлом не була забезпечена, грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення їй також не надавалася.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 40 ЖК України, пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, у випадках: припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP.
Як зазначено в частині 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
В статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Таким чином, дія вказаної правової норми не пов`язується з тим, з якої підстави військовослужбовець звільнений в запас. Визначальним є саме звільнення в запас. За такого, позивач належить до кола осіб, на яких розповсюджується дія частини 9 статі. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Аналогічні положення містяться у пункті 37 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, в редакції затвердженої наказом Міністерства оборони України від 03.02.1995 року № 20 (чинної на час постановлення позивача на облік), та пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1081 від 03 серпня 2006 року

Відповідно до пункту 21 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік.
Враховуючи вищевикладене, те, що позивач мала стаж військової служби понад 20 років, відсутність підстав для зняття її з квартирного обліку, оскільки позивач належить до кола осіб, на яких розповсюджується дія частини 9 статі. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до висновку, що рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 лютого 2019 року є незаконним, а позов є таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 08 лютого 2019 року за тим же номером у списку.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 , судовий збір у справі у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:
позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 ;
відповідач військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений та підписаний 29 серпня 2019 року.

Суддя В.В. Полішко