Постанова

Іменем України

19 грудня 2019 року

м. Київ

справа №210/67/16-ц

провадження №61-9317св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В.,Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

відповідач - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області,

відповідач - Криворізьке міське управління Територіального органу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

відповідач - Український науково-дослідний інститут промислової медицини,

третя особа - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року у складі судді Скотар Р. Є. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у складі колегії суддів Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - УВДФССУ в Дніпропетровській області) в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі - Криворізьке відділення УВДФССУ) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області), Криворізького міського управління Територіального органу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Українського науково-дослідного інституту промислової медицини (далі - Українського НДІ промислової медицини), третя особа - ОСОБА_1 , в якому просило: скасувати санітарно-гігієнічну характеристику від 13 листопада 2013 року про умови праці ОСОБА_1 , складену Криворізьким міжміським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області та скасувати висновок лікарсько-експертної комісії (далі - ЛЕК) Українського НДІ промислової медицини від 08.11.2016 про встановлення професійного захворювання ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що висновком ЛЕК Українського НДІ промислової медицини слюсарю-ремонтнику УРТО ВАТ «ПівдГЗК» ОСОБА_1 встановлено діагноз: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1, та шийна С5-С8, білатеральна, переважно справа, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, периферійним нейросудинним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періатрозу ( ПФС першого-другого ст.) та остеоартрозу ліктьових ( ПФ першого- другого ст.) та колінних ( ПФ першого-другого ст.) суглобів М 54.1 та хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група А. ЛН першого - другого ступеня.

На підставі вказаного висновку ЛЕК Українського НДІ промислової медицини та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 13 листопада 2013 року, наданої Криворізьким міжміським управлінням Головного управління Держсанепідмслужби у Дніпропетровській області, складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання від 11 березня 2015 року (за формою П-4), який представником позивача, як членом комісії, підписано з окремою думкою, оскільки, на його думку випадок не є страховим, а доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики були складені з порушенням чинного законодавства.

Оскільки акт, складений за формою П-4, є підставою для проведення страхових виплат з боку Фонду за рахунок коштів останнього, тобто шляхом проведення грошових виплат, то безпосередньо зачіпаються інтереси позивача, а скасування документів (висновку ЛЕК та санітарно-гігієнічної характеристики умов праці), які не відповідають чинному законодавству і стали підставою для складання цього акту за формою П-4, надасть можливість відділенню вимагати проведення повторного розслідування факту захворювання.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2018 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що позивачем не доведено належними доказами обставини, що оспорювані ним санітарно-гігієнічна характеристики умов праці від 13 листопада 2013 року та висновок ЛЕК Українського НДІ промислової медицини порушує його права, та що він є суб`єктом, який в силу закону має право на їх оспорення у такий спосіб.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці є лише одним із документів, на підставі якого лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу приймається рішення про зв`язок захворювання з умовами праці. При складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 13 листопада 2013 року використовували дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам пункту 1.14 Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року №614, тому відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Остаточний діагноз професійного захворювання ОСОБА_1 було прийнято лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Українського НДІ Промислової медицини, у роботі якої мають право брати участь в тому числі фахівці робочого органу виконавчої дирекції Фонду, які можуть надавати свої пояснення щодо обставин захворювання. При цьому, у разі незгоди, таке рішення згідно пунктом 68 Постанови Кабінету Міністрів від 30 листопада 2011 року №1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», може бути оскаржене хворим або роботодавцем у судовому порядку. Тобто, визначене чітке коло суб`єктів права оскарження рішення, яким позивач не є.

Порядком складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці також не передбачено право оскарження такого висновку в судовому порядку відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення та задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що вирішуючи даний спір суди не врахували, що відповідно до пункту 91 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, контроль за своєчасністю і об`єктивністю розслідування причин професійних захворювань, документальним оформленням, виконанням заходів щодо усунення причин здійснюють установи державної санітарно-епідеміологічної служби, робочі органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, профспілки та уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці відповідно до їх компетенції.

Оскільки акт, складений за формою П-4, є підставою для проведення страхових виплат з боку Фонду за рахунок коштів самого Фонду, тобто шляхом проведення грошових виплат, то безпосередньо зачіпаються майнові інтереси Фонду.

Отже відділення Фонду має право звернутися до суду за захистом своїх майнових інтересів, зокрема щодо оскарження висновку ЛЕК (повідомлення про професійне захворювання за формою П-3) та інформаційної довідки з доповненням, з метою отримання підстави для проведення повторного розслідування даного випадку.

Підставою для складання акту за формою П-4 є висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання, а також санітарно - гігієнічної характеристики від 13 листопада 2013 року, які не відповідають чинному законодавства.

Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що законом передбачений інший спосіб дій Фонду у разі виявлення ним порушень чинного законодавства заявником, зокрема шляхом затримки або відмови у страхових виплатах.

Вказаний висновок суду є необгрунтованими, оскільки не заявник ( ОСОБА_1 ) порушив чинне законодавство, а саме Криворізьке міжміське управління Головного Управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, яким була складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці без обстеження робочого місця ОСОБА_1 , акт санітарно-епідеміологічного обстеження за ф.315 не складався, показники важкості праці, не були підтверджені даними лабораторних досліджень на робочому місці хворого, не мали свого підтвердження офіційними документами (протоколи лабораторних досліджень, хронометражних спостережень).

Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області підтвердило відповідність даної санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, незважаючи на допущені порушення під час її складання, а Український науково-дослідний інститут промислової медицини зв`язав захворювання ОСОБА_1 з умовами його праці спираючись на документи, які не підтверджені даними лабораторних досліджень на робочому місці хворого, не мали свого підтвердження офіційними документами (протоколи лабораторних досліджень, хронометражних спостережень).

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзивах на касаційну скаргу, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області та ДУ «Український НДІ промислової медицини», заперечують проти доводів позивача та просять залишити ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Відзив на касаційну скаргу інші учасники справи до суду не подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач оспорює санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 від 13 листопада 2013 року з підстав її невідповідності приписам Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року №614, що, на думку позивача тягне за собою скасування висновку ЛЕК, як такого, що складений на підставі незаконної санітарно - гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 .

Вказані документи стали підставою для складання 11 березня 2015 року акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, що на думку, заявника за умов їх скасування надасть йому можливість повторного проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 .

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом Міністерством охорони здоров`я України від 13 грудня 2004 року № 614 (далі - Порядок № 614).

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до пункту 1.8 Порядку № 614 лікувально-профілактичні заклади, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

Згідно з пунктом 1.26 Порядку № 614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою саме заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Висновок про наявність хронічного професійного захворювання встановлює лікувально-профілактичний заклад.

Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Постанова №1232).

За змістом пунктів 67, 68 Постанови № 1232 спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання. Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій.

Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 86 Постанови № 1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з додатком 17.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У справі, яка переглядається, судами, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, встановлено, що при проведенні процедури розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 , використання санітарно-гігієнічної характеристики умов його праці від 13 листопада 2013 року, складеної Криворізьким міжміським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області, є цілком обґрунтованим, оскільки при її складанні дотримано вимоги Порядку № 614, а позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність інших даних про умови праці ОСОБА_1 , відмінних від використаних відповідачем, не доведено, що акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою №315/о не складався та надана ПАТ «ПівдГЗК» інформація щодо умов праці ОСОБА_1 не відповідає дійсності.

При цьому суди правильно виходили з того, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці є лише одним із документів, на підставі якого лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу приймається рішення про зв`язок захворювання з умовами праці, оскільки комісією при розслідуванні професійних захворювань береться до уваги вся сукупність отриманих нею даних в межах конкретно визначених умов праці відповідного працівника з перелічених у пункті 82 Порядку № 1232 документів та матеріалів для визначення основних умов, обставин і причин виникнення професійного захворювання, з урахуванням яких в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання з впливом виробничих факторів і трудового процесу з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання.

Доводи касаційної скарги позивача про те, що санітарно-епідеміологічне обстеження не проводилось та відповідний акт не складався, є необґрунтованими, оскільки у справі, яка переглядається, судами встановлено, що 25 вересня 2013 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження управління з ремонту технологічного обладнання ВАТ «ПівдГЗК» за формою №315/о, про що внесено відповідні дані до санітарно-гігєнічної характеристики умов праці та що свідчить про виконання відповідачем вимог пункту 1.14 Порядку № 614.

Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, суди попередніх інстанції встановили вказані обставини з урахуванням наведених норм Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання судів попередніх інстанцій на відсутність права на оскарження вищевказаних документів не має правового значення, оскільки суди дали належну правову оцінку доводам позивача, дослідили докази та дійшли обґрунтованого висновку по суті позовних вимог про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, зокрема в тому контексті, який на думку позивача, свідчить про наявність підстав для скасування санітарно-гігієнічної характеристики від 13 листопада 2013 року про умови праці ОСОБА_1 , складеної Криворізьким міжміським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області та висновку лікарсько-експертної комісії про встановлення діагнозу щодо професійного захворювання.

Вказані доводи касаційної скарги не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може вдаватись до встановлення або до оцінки обставин, що не були встановлені в оскаржуваних рішеннях, не вирішує питання про достовірність або недостовірність доказів чи про перевагу одних доказів над іншими.

У справі, яка переглядається, судами надано належну оцінку всім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої та апеляційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська