Провадження № 2/752/5629/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.12.2019 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - ТОВ «Бізнес Ассіст» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 13379,87 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.03.2018 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. М. Ломоносова, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача. Транспортний засіб - автомобіль марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, було застраховано ОСОБА_3 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», відповідно до договору страхування № RZ.015954. За заявою потерпілого, з урахуванням наданих документів, щодо розміру завданих даною пригодою збитків, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило йому суму в розмірі 13379,87 грн. страхового відшкодування та отримало право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - ТОВ «Бізнес Ассіст» направив відповідачу лист з вимогою сплатити зазначені кошти добровільно, відповідачем сума страхового відшкодування страховій компанії добровільно виплачена не була. За вказаних підстав представник позивача звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Представник позивача, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.06.2017 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір комплексного добровільного страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № RZ.015954, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_2 .

08.03.2018 о 14 год. 40 хв. в м. Києві по вул. М. Ломоносова, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «KIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності, внаслідок чого відбулося зіткнення з припаркованим транспортним засобом - автомобілем «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.03.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою.

На підставі заяви потерпілого, відповідно до розрахунку суми на підставі Звіту № 193894 про оцінку вартості (розміру збитків), спричинених пошкодженням транспортного засобу, Cтрахового акту № UA021/L01/02 від 29.03.2018 та на підставі вимог Закону, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» платіжним дорученням № 14050 від 29.03.2018 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13379,87 грн.

Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Представником позивача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - ТОВ «Бізнес Ассіст» було надіслано відповідачу лист з вимогою сплатити кошти в сумі 13379,87 грн., які були виплачені потерпілій особі.

Однак, доказів належного виконання вимог страхової компанії матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 13379,87 грн., яке було виплачено позивачем потерпілому за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в дорожньо-транспортній пригоді, особи.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ідентифікаційний код: 20782312, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13379 (тринадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ідентифікаційний код: 20782312, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, п/р НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) - судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю.Мазур