РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/309/17

Провадження № 22-ц/4815/344/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 20 листопада 2015 року Відділом РАЦСУ Медвєж'єгорського району Управлінням РАЦСУ Республіки Карелія Російської Федерації було укладено шлюб між нею та відповідачем, у якому в них народився син - ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Після народження дитини ОСОБА_4 кардинально змінив своє ставлення до неї, почав зловживати спиртними напоями та застосовувати фізичну силу, в результаті чого вона змушена була з дитиною повернутися до України.

Зазначає, що ОСОБА_4 не виконує, встановленого статтею 180 Сімейного кодексу України, обов'язку щодо утримання їхнього спільного сина ОСОБА_6, що змушує її звернутися за захистом до суду.

Оскільки відповідач, будучи працездатним, не є інвалідом першої чи другої групи, не є пенсіонером, не має на утриманні інших осіб, не вживає необхідних заходів для влаштування на роботу, яка дала б йому змогу заробити кошти на утримання дитини, а тому спроможний і зобов'язаний сплачувати аліменти на свою дитину до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Також, позивач не виявляла належного інтересу до власної позовної заяви та не цікавилась її розглядом.

10 січня 2019 року ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції від 07 серпня 2017 року та скасувати її.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а також порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду питання. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у попереднє судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності то відповідно до п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_6.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення її недоліків.

Копію вищезазначеної ухвали ОСОБА_3 було отримано 21 лютого 2017 року, що підтверджується її підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Проте, у визначений термін недоліків позовної заяви усунено не було, а тому ухвалою суду від 28 лютого 2017 року її визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу за наслідками розгляду якої ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 26 травня 2017 року воно було скасоване, а справу направлено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою суду першої інстанції від 13 червня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 14:00 год. 07 липня 2017 року.

Зобов'язано позивача надати суду оригінал позовної заяви разом з додатками, який їй було повернуто, відповідно до ухвали Дубенського міськрайонного суду від 28.02.2017 року.

Із матеріалів справи вбачається, що на попереднє судове засідання позивач не з'явилася. До суду повернувся конверт із зазначенням листоноші: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41).

У судові засідання, які були відкладені на 21.07.2017 та 07.08.2017 позивач також не з'явилася, хоча про день та час їх проведення була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, долученими до матеріалів справи (а.с. 43, 45).

Ч. 1 ст. 130 ЦПК України, що діяв на час постановлення оскаржуваної ухвали, було визначено, що попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи.

У відповідності до ч. 9 цього ж кодексу, у разі неявки у попереднє судове засідання сторони без поважних причин або неповідомлення нею причин неявки з'ясування обставин у справі проводиться на підставі доказів, які було подано до або під час попереднього судового засідання. У подальшому прийняття інших доказів залежить від поважності причин, через які вони були подані несвоєчасно.

Вказаних вимог процесуального закону місцевий суд не дотримався та прийшов до хибного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що оригінал позовної заяви з долученими до неї матеріалами, який направлявся позивачці листом від 14 квітня 2017 року (а.с. 14) повернувся на адресу суду і знаходиться у матеріалах справи в конверті (а.с. 15), що підтверджується складеним працівниками апеляційного суду актом.

Зважаючи на вищевикладене, оскаржувана ухвала не може залишатися чинною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року скасувати.

Справу повернути в Дубенський міськрайонний суд для продовження її розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук