233 № 233/3895/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
04 грудня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С. ,
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
представника позивача Іщенко Г. М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юф`ючер Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, трьох процентів річних, суми інфляційного збільшення заборгованості та пені, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1.7 Договору сторони усвідомлюють, що слухачу надається можливість приймати участь у Програмі у зв`язку з тим, що він готовий працювати на території України (на будь-якому підприємстві на власний вибір слухача, чи самозайнятою особою) протягом 3 (трьох) років після завершення навчальної частини програми.
Згідно з п. 2.1, 2.2 Розділу 2 Договору UNIT Factory договір не передбачає розрахунків між сторонами та спрямований на пошук та апробацію нових підходів до підготовки спеціалістів з метою розвитку напрямів сучасної освіти у сфері інформаційних технологій. В жодному разі UNIT Factory разі не буде вимагати від слухача будь-яких платежів щодо програми, однак у випадку односторонньої, безпідставної, тобто не з вини UNIT Factory , відмови слухача від програми після 31 жовтня 2017 року або його відрахування за умовами цього договору, слухач зобов`язаний компенсувати UNIT Factory витрати на свою участь у розмірі еквіваленту 2 500 доларів США. Компенсація сплачується у гривнях одноразово згідно курсу Національного банку України на момент здійснення платежу і не залежить від часу участі слухача у програмі.
Згідно з витягом з бази даних обліку учасників програми інноваційного освітнього проекту UNIT Factory про облік часу участі ОСОБА_2 в реалізації програми інноваційного освітнього проекту UNIT Factory, результатів співпраці, періодів знаходження в програмі від 11.03.2019 р. за № 11/03-1/2019, відповідач ОСОБА_2 останній раз був у системі 25 лютого 2018 року.
У разі прострочення платежу, передбаченого додатковим договором № 1, слухач зобов`язується сплатити UNIT Factory пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення (п.п.1.1.4). Датою припинення договору є дата сплати слухачем всієї суми, вказаної в п.1.1.2 цього додаткового договору № 1 (п.п.1.1.5).
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Проте позивачем не обґрунтовано вимогу в частині стягнення інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 722 грн 21 коп. з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України по справі № 6- 771 цс 15 від 27 січня 2016 року.
Враховуючи те, що сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а долар США у борговому зобов`язанні індексації не підлягає, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 722 грн 21 коп. задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1888,68 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юф`ючер Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, трьох процентів річних, суми інфляційного збільшення заборгованості та пені - задовольнити частково.
В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юф`ючер Україна» інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 722 (семисот двадцяти двох) гривень 21 копійки - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юф`ючер Україна» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1888 (однієї тисячі восьмисот вісімдесяти восьми) гривень 68 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складання повного тексту рішення - 09 грудня 2019 року.
Суддя