Номер провадження: 22-ц/813/1734/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та згідно позовної заяви про збільшення позовних вимог від 14.01.2015 р. просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво від 29.05.2014 року індексний номер 22349816 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.07.2014 р. серія та номер 3783, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 власними силами і за рахунок власних коштів привести у первісний стан реконструйоване нежитлове підсобне приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_2 у відповідності до технічної документації; зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно добудованої прибудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідачів судові витрати на користь Одеської міської ради.

При цьому позивач посилається на те, що з листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.05.2014 р. № 01-11/899(2) Одеській міській раді стало відомо про здійснення самовільної реконструкції нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною квартири АДРЕСА_2 .

Було встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без подання правоустановчих, дозвільних документів виконали роботи з реконструкції нежитлового приміщення площею 15,3 кв.м, яке є частиною вказаної квартири зі збільшенням площі забудови до 70,0 кв.м., (здійснено добудову до підсобного приміщення, в результаті якої площа першого поверху складає 35,0 кв.м., а також здійснено надбудову другого поверху, площею 35,0 кв.м.). Таким чином, загальна площа вказаного підсобного приміщення після реконструкції збільшилась до 70 кв.м., чим значно погіршила житлово-побутові умови мешканців та технічний стан будинку.

КП «ЖКС «Порто-Франківський» було винесено приписи від 15.04.2014 р. та 24.04.2014 р. з вимогою зупинити ремонтно-будівельні роботи з реконструкції зазначеного нежитлового підсобного приміщення з улаштування прибудови та надати проектно-дозвільну документацію, проте зазначені у приписах вимоги виконані не були.

06.03.2014 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження за № 258 «Про приведення самовільно реконструйованого нежитлового приміщення, розташованого на території двору житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , в первісний стан», яке в добровільному порядку відповідачами не виконано.

Як стало відомо в подальшому, будівельні роботи за вказаною адресою виконувались відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції частини квартири АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення з об`єднанням під квартиру та виділом в окрему одиницю без зміни цільового призначення, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 03.04.2014 року за № ОД 08 .

Однак в подальшому було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт та було скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкту до екслуатації.

Підставою скасування вищезазначеної декларації стало проведення Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_3 , якою було встановлено, що замовниками будівництва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наведено недостовірні дані в зареєстрованій декларації про готовність об`єкту до експлуатації за № ОД 5 від 22.04.2014, що є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2014 року серія та номер 3783, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 остання є власником квартири АДРЕСА_2 . Разом з тим, договір-продажу від 21.07.2014 року не міг бути укладений, оскільки предмет договору не перебував у власності продавця.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувати свідоцтво від 29.05.2014 року індексний номер 22349816 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 21.07.2014 р. серія та номер 3783, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, , на рахунок одержувача - ВДК у місті Одесі, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судовий збір в розмірі 60,90 (шістдесят грн. 90 коп.) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Одеської міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, , на рахунок одержувача - ВДК у місті Одесі, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судовий збір в розмірі 60,90 (шістдесят грн. 90 коп.) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Одеської міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, , на рахунок одержувача - ВДК у місті Одесі, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судовий збір в розмірі 60,90 (шістдесят грн. 90 коп.) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Одеської міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, , на рахунок одержувача - ВДК у місті Одесі, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судовий збір в розмірі 60,90 (шістдесят грн. 90 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судуОМР звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про приведення у первісний стан реконструйоване нежитлове підсобне приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_2 у відповідності до технічної документації в іншій частині залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки в частині позовних вимог щодо приведення об`єкта у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки суд першої інстанції помилково дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що позивачем не надано доказів можливості приведення реконструйованого приміщення у первісний стан без пошкодження приміщення, яке існувало до проведеної реконструкції.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що самовільна реконструкція нежитлового підсобного приміщення, розташованого на території двора житлового будинку АДРЕСА_3 , здійснена без затвердження в установленому законом порядку проекту на будівництво в управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений ст.35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ, що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкта і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Відповідно до ст. ст. 35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільними документами, що дають право на виконання будівельних робіт, є повідомлення про початок виконання підготовчих робіт; повідомлення про початок виконання будівельних робіт; дозвіл на виконання будівельних робіт.

Згідно з ч. 2 ст. 35 вказаного Закону виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отже, за умови скасування та визнання недійсними усіх правовстановлюючих документів на спірний об`єкт нерухомості (декларація про початок виконання будівельних робіт, декларація про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу), а також беручи до уваги той факт, що Одеська міська рада не приймала рішень щодо відведення відповідачам під будівельні роботи земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , проведені відповідачами роботи слід розглядати саме як самочинне будівництво. Ця обставина однозначно встановлена при розгляді справи у суді першої інстанції та знайшла своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, наслідком виявлення факту самочинного будівництва при судовому розгляді справи є або покладання на особу обов`язку провести перебудову (у даному випадку - привести об`єкт у первісний стан), або, якщо така перебудова технічно неможлива, знесення об`єкта самочинного будівництва. Суд першої інстанції беззаперечно встановив факт самочинного будівництва, але у задоволенні вимоги про приведення об`єкта у первинний стан необґрунтовано відмовив.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Всупереч наведеним нормам процесуального права висновок суду про можливість пошкодження приміщення є довільним та необґрунтованим, непідтвердженим жодним належним, допустимим та достовірним доказом. Крім того, приміщення, яке існувало до проведеної реконструкції - туалет загального користування - знесене відповідачами, тобто, його більше не існує як матеріального об`єкта, тому незрозуміло, яким чином його можливо пошкодити. У позові йшлося про те, що відповідачі мають знести незаконно споруджену двоповерхову будівлю та відновити туалет, яким користувалися мешканці будинку АДРЕСА_3 , в квартирах яких відсутній санітарний вузол.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування судового рішення, так ухвалення нового.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2018 року - скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про приведення об`єкту у первісний стан та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Одеської міської ради та зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованої добудови до нежитлового підсобного приміщення, яке є частиною загальної площі квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.12.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький