КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа №758/15954/16-ц

провадження № 22-ц/824/1390/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року /суддя Васильченко О.В./

у справі за заявою ОСОБА_5, зацікавлена особа: громадська організація «Антикорупційний комітет Великої Ялти» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася з вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення - наявності досвіду в галузі права, набутого у період роботи юристом на громадських засадах у громадській організації «Антикорупційний комітет Великої Ялти» з 22.07.2011 р. по 30.09.2015 р. /а.с. 3/

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18.06.2018 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 46-48/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема необґрунтовано відкинуті докази її безпосередньої участі у судових засіданнях, викладені нею у формі систематизованої таблиці, що підтверджується вільним доступом до Єдиного реєстру судових рішень. Висновок суду першої інстанції про неналежність досьє по судовим справам як доказу її безпосередньої участі у судових процесах жодним чином не мотивований, оскільки систематизацію здійснено для зручності, а законодавством взагалі не передбачено порядку складання такого досьє. Не логічними також є висновки суду першої інстанції, якими встановлено, що вона працювала на громадських засадах юристом ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» з 22.07.2011 р. по 30.09.2015 р., водночас відкинуто факти участі у судових засіданнях, що підтверджені неналежними доказами. Крім того, зазначала про те, що судом першої інстанції також зроблено хибні висновки щодо того, що поняття «досвіду» є оціночним, а законом не визначено обставин, умов та вимог для встановлення такого факту.

Громадська організація «Антикорупційний комітет Великої Ялти» правом на відзив не скористалась.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до дипломів від 30.06.2010 року НОМЕР_1, від 30.06.2011 року НОМЕР_2, від 01.06.2012 року НОМЕР_3, ОСОБА_5 закінчила Київський університет права Національної академії наук України. /а.с. 6/

Згідно вказаних дипломів, апелянт отримала у 2010 році базову вищу освіту за напрямком підготовки «Право» та здобула кваліфікацію бакалавр права, у 2011 році отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юрист - спеціаліст, у 2012 році отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юрист - магістр.

Відповідно до характеристики, виданої ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти», ОСОБА_5 у період з 22.07.2011 року по 30.09.2015 рік на громадських засадах працювала на посаді юриста у цій громадській організації. За час роботи отримала досвід аналітичної роботи по питанням правозахисної та антикорупційної діяльності, який включає в себе види юридичної практики. За час роботи продемонструвала відмінні знання національного та міжнародного законодавства, вміння їх застосовувати на практиці і зарекомендувала себе як висококваліфікований спеціаліст. /а.с. 7/

Згідно з випискою з протоколу № 05 відкритих зборів ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» від 22.07.2011 року, ОСОБА_5 призначена на посаду юриста в ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» на громадських засадах. /а.с. 8/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 43 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, згідно якої, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; ч. 2 ст. 315 ЦПК України, якою визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановивши, що ОСОБА_5 дійсно має повну вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство», працювала у ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» на громадських засадах юристом, однак просить встановити саме факт наявності досвіду у галузі права, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог, оскільки чинним законодавством не передбачено встановлення саме такого факту.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції про неналежність досьє по судовим справам як доказу її безпосередньої участі у судових процесах жодним чином не мотивований, оскільки систематизацію здійснено для зручності, а законодавством взагалі не передбачено порядку складання такого досьє, колегією суддів не приймаються до уваги на підставі наступного.

За змістом ст. 95 ЦПК України, доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, вониподаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях.

Крім того, учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 надала вищевказане досьє на підтвердження своєї безпосередньої участі у судових процесах до суду першої інстанції жодним чином не завірене та окрім цього, як сама зазначала, власноручно складене.

У своєму рішенні, суд першої інстанції вірно надав оцінку неналежності вказаного доказу, оскільки достовірність складеного досьє неможливо підтвердити оригінальним екземпляром безпосередньо складеним ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти».

Доводи апеляційної скарги про те, що не логічними також є висновки суду першої інстанції, якими встановлено, що вона працювала на громадських засадах юристом ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» з 22.07.2011 р. по 30.09.2015 р., водночас відкинуто факти участі у судових засіданнях, що підтверджені неналежними доказами, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки факт роботи ОСОБА_5 на громадських засадах юристом ГО «Антикорупційний комітет Великої Ялти» з 22.07.2011 р. по 30.09.2015 р. не оскаржений та підтверджується копією виписки із загальних зборів № 05 від 22.07.2011 року самим роботодавцем. /а.с. 8/

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції зроблено хибні висновки щодо того, що поняття «досвіду» є оціночним, а законом не визначено обставин, умов та вимог для встановлення такого факту, колегією суддів не приймаються до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ст. 62 ЗУ "Про пенсіне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом вищенаведених норм вбачається, що поняття "досвіду" не регулюється законом.

Водночас, замість цього чітко визначено поняття "стажу" та врегульовано процедуру, за якої він підтверджується відповідними документами та у визначений спосіб.

Тобто, аналіз чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що факт досвіду, встановленню як юридичного факту, в розумінні ч. 2 ст. 315 ЦПК України, не підлягає, оскільки поняття досвіду та стажу роботи в галузі права не є тотожніми.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: