ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12560/18

Номер провадження 22-ц/816/5468/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Сумська міська рада, ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор «Центру надання адміністративних послугу» Приходько ОСОБА_3 Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2019 року, в складі судді Литовченка О.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 11 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, ОСОБА_2 , уточнивши який просив:

визнати протиправними та скасувати рішення Сумської міської ради від 03 березня 2015 року № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 » та рішення Сумської міської ради від 27 квітня 2016 року № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 »;

визнати незаконним та скасувати рішення від 11 травня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0168 га в АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 14457433, індексний номер 29552209.

Свої вимоги мотивував тим, що він проживає в АДРЕСА_2 ) в багатоквартирному житловому будинку, де всі квартири приватизовані. У дворі будинку знаходиться туалет з вигрібною ямою загального користування і каналізаційний колодязь, які розташовані на земельній ділянці, що передана у власність ОСОБА_2

21 листопада 2014 року власник квартири АДРЕСА_3 у цьому будинку ОСОБА_2 звернувся до Сумської міської ради з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку біля багатоквартирного будинку, в якому він проживає.

Рішенням Сумської міської ради № 4082-МР від 03 березня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 », йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважав, що це рішення Сумської міської ради прийнято з грубими порушеннями чинного законодавства України, в результаті зловживання службовим становищем посадових осіб Сумської міської ради, Управління архітектури та земельних відносин, Державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, Управління Держгеокадастру у Сумському районі, в зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження № 0003219 від 27 вересня 2018 року і проводиться досудове розслідування.

Вказував, що станом на 21 листопада 2014 року - день подачі заяви до Сумської міської ради, на земельній ділянці, на яку ОСОБА_2 просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою начебто для будівництва та обслуговування житлового будинку, вже було самочинно збудовано житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом від 20 листопада 2014 року на цей житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 342 від 25 червня 2015 року та протоколом про адміністративне правопорушення № 342 від 26 червня 2015 року, складеними інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області.

Доводив, що проект рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку на сесії Сумської міської ради 03 березня 2015 року в порушення Регламенту роботи Сумської міської ради (ст.ст. 25, 37, 39) постійною комісією, яка підготувала проект цього рішення, не доповідався та не обговорювався, що підтверджується протоколом засідання сесії від 03 березня 2015 року, що є порушенням містобудівної документації.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Сумської МР, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний реєстратор «Центру надання адміністративних послугу» Приходько І.М., про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги факт розміщення земельної ділянки, на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення погоджено ОСОБА_2 , в межах санітарно-захисної зони від залізничних колій і заборону будівництва на ній нових житлових будинків та наявність відповідних документів про це в документації проекту землеустрою.

Зазначає, що незаконність надання ОСОБА_2 земельної ділянки підтверджується рішенням постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради від 05 вересня 2019 року, в якому вказано про надання земельної ділянки з порушенням норм ДБН, у зв`язку із знаходженням у санітарно-захисній зоні від залізничної колії, в зоні інженерних комунікацій (газопроводу низького тиску).

Доводить, що рішення Сумської міської ради про надання земельної ділянки ОСОБА_2 прийняте з грубим порушенням Регламенту роботи Сумської міської ради, без доповіді та обговорення на сесії міської ради, без голосування проекту цього рішення, що призвело до накладення цієї земельної ділянки на земельну ділянку, на яку претендує ОСОБА_1 , чим порушуються його законні права та інтереси. Накладення земельних ділянок підтверджується робочим проектом на будівництво літньої кухні з гаражем, розробленим на замовлення ОСОБА_1 , та схемою Генерального плану.

Вважає, що суд помилково поклав в основу рішення лист заступника начальника відділу «Служби містобудівного кадастру» від 21 листопада 2014 року № 2075/22.01-11-С про орієнтовне розташування земельної ділянки в зоні садибної житлової забудови.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мазнєва С.Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Дяченка Ю.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кузченко Т.М., представника відповідача Сумської міської ради Парфененка М.С., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 (т.1, а.с. 17).

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_5 , а також житловий будинок загальною площею 85,5 кв.м (номер запису про право власності 25596226 від 03 квітня 2018 року) у АДРЕСА_6 Суми АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 12, 22).

У листопаді 2014 року мешканці квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 за цією адресою надали свою згоду на узаконення будівництва по АДРЕСА_2 Суми (т.1, а.с. 138-140).

20 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_2 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_10 (т.1, а.с. 141-145).

21 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтованою площею 0,07 га (т.1, а.с. 135).

За інформацією відділу «Служба містобудівного кадастру» від 21 листопада 2014 року, відповідно до затвердженої містобудівної документації (проекту внесення змін до Генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської МР № 1943-МР від 19 грудня 2012 року, та плану зонування території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської МР № 2180-МР від 06 березня 2013 року) земельна ділянка по АДРЕСА_2 розташована орієнтовно в зоні садибної житлової забудови (т.1, а.с. 217).

Рішенням Сумської міської ради № 4082-МР від 03 березня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 », йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 10, 71).

За заявою ОСОБА_2 від 16 березня 2015 року, на підставі цього рішення Сумської міської ради ПП «Мегаполіс» було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 3-11).

Вказаний Проект землеустрою був погоджений висновком Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 15 грудня 2015 року № 431/0601-17, висновком Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області від 16 грудня 2015 року № 1200/01-18 (зазначено, що проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки обмеження та сервітути на використання земельної ділянки не встановлені) та 18 грудня 2015 року відповідний запис внесено до Державного кадастрового реєстру (т.1 а.с. 219, 226).

Із довідки Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області від 16 грудня 2015 року вбачається, що відсутні обмеження у використанні земельної ділянки, яка відводиться у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 (т.2, а.с. 7).

24 листопада 2015 року було складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_2 (т.2, а.с. 8).

Із матеріалів перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 червня 2015 року вбачається, що житловий будинок садибного типу у дворі будинку АДРЕСА_2 побудований у 2014 році, виконання будівельних робіт проведено ОСОБА_2 без будівельного паспорта та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що він притягнутий до адміністративної відповідальності та зобов`язано привести самочинно збудований житловий будинок у відповідність до вимог чинного законодавства (т.1, а.с. 24-28).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, за результатами позову ОСОБА_2 , скасовано як незаконну постанову Управління ДАБІ у Сумській області про притягнення його до відповідальності у сфері містобудування за самочинне будівництво (т.2, а.с. 36 38).

Рішенням Сумської міської ради від 27 квітня 2016 року № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 .» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка ) за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0168 га (кадастровий номер :07:029:0003) (т.1, а.с. 11, 72).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 04 червня 2018 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка ) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0168 га (кадастровий номер :07:029:0003), та на житловий будинок загальною площею 85,5 кв. м за цією ж адресою (т.1, а.с. 22).

Рішенням ВК Сумської міської ради від 20 березня 2018 року № 160 належній ОСОБА_2 земельній ділянці присвоєна адреса АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 35).

Згідно з висновком експерта від 18 жовтня 2018 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0168 га за адресою: АДРЕСА_1 становить 29374 грн (т.1, а.с. 89-117).

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог мотивоване тим, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог про скасування рішень Сумської міської ради від 03 березня 2015 року № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 .» та від 27 квітня 2016 року № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 » та відсутнє порушення права позивача під час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, яке підлягає судовому захисту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0168га в АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 14457433, індексний номер 29552209 від 11 травня 2016 року, суд першої інстанції вважав їх похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Сумської міської ради від 03 березня 2015 року № 4082-МР та від 27 квітня 2016 року № 716-МР, у задоволенні яких відмовлено.

Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Повноваження органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин визначені статтями 12, 40, 118, 121 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, згідно з якою громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність.

Орган місцевого самоврядування в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 118 ЗК України.

Відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, визначено, що прибудинкова територія територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка, яка надана у власність відповідачу, не входить до складу прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі АДРЕСА_11 якого мешкає позивач, оскільки містобудівна та землевпорядна документація з визначення меж прибудинкової території не замовлялась і не виготовлялась, як це передбачено ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ч. 3 ст. 42 ЗК України та у спільну власність/користування співвласників цього житлового будинку не передавалась.

Із листа ТОВ «Керуюча компанія «Домком Суми» від 31 серпня 2018 року № 1711/18 вбачається, що підприємство не має повноважень на визначення меж використання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків, відсутня будь-яка інформація щодо документації, яка визначає «Межі прибудинкової території багатоквартирного будинку» (т.2, а.с. 34).

Об`єднання співвласників будинку по АДРЕСА_2 не створено, а прибудинкова територія будинку не визначена, отже спірна земельна ділянка виділена не за рахунок прибудинкової території.

У повідомленні відділу «Служба містобудівного кадастру» від 21 листопада 2014 року № 2075/22.01-11-С вказано, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , розташована орієнтовно в зоні садибної житлової забудови (т.1, а.с. 217).

За таких обставин, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час прийняття рішення Сумської міської ради від 03 березня 2015 року № 4082-МР «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 » були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. Положення ст. 382 ЦК України, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спірні правовідносини не регулюють, оскільки не доведено, що за оскаржуваним рішенням міської ради відповідачу надано у власність земельну ділянку, яка б входила до прибудинкової території вказаного житлового будинку, а отже, мала б статус спільного майна, що обумовлювало б отримання згоди у співвласників на її відчуження.

Тому доводи позивача відносно протиправності оскаржуваних ним рішень ради з підстав належності спірної земельної ділянки до прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, розпорядження якою потребує дозволу співвласників, не доведені належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, визначеному статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Отже, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність повинен мати два висновки про погодження.

Відповідно до встановлених вимог проект землеустрою, розроблений ПП «Мегаполіс», щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , був погоджений висновком Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської МР від 15 грудня 2015 року № 431/0601-17 та висновком Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області від 16 грудня 2015 року № 1200/01-18 (т.1, а.с. 226, 227, т.2, а.с. 3-11).

Виходячи з положень ст. 186-1 ЗК України та, враховуючи висновки компетентних органів про затвердження проекту щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення Сумської міської ради від 27 квітня 2016 року № 716-МР «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність земельну ділянку ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,0168 га (кадастровий номер :07:029:0003).

В подальшому, 10 травня 2016 року державним реєстратором «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» Приходько ОСОБА_4 , була розглянута заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 та поданий відповідний пакет документів: 1) паспорт та ідентифікаційний код представника заявника, довіреність; 2) квитанції про сплату адміністративного збору; 3) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; 4) рішення Сумської міської ради № 716-МР від 27 квітня 2016 року про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Діючи на підставі та в межах повноважень, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постановою КМ України «Про затвердження Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127, державним реєстратором на підставі рішення Сумської міської ради «Про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 » № 716-МР від 27 квітня 2016 року, зареєстровано право власності за № 14457433 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:029:0003, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, реєстрація права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :07:029:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була проведена відповідно до вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду про те, що під час отримання у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_2 було дотримано законодавчо встановленої процедури оформлення та реєстрації права власності.

Земельна ділянка має визначені межі, відповідно власнику на зберігання передані межові знаки та присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 , що свідчить про її розташування поза межами прибудинкової території багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .

Крім того, не знайшли підтвердження доводи позивача про наявність обтяжень спірної земельної ділянки.

Так, факт відсутності обтяжень земельної ділянки, наданої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (т.2, а.с. 3-11). У Проекті зазначено, що відведення земельної ділянки не вплине на використання суміжних земельних ділянок.

Також із викопіювання з Генерального плану м. Суми з нанесенням меж земельної ділянки, що передана ОСОБА_2 , вбачається та підтверджено показаннями свідка ОСОБА_5 - мешканця квартири АДРЕСА_12 про те, що виділення ОСОБА_2 земельної ділянки не перешкоджає мешканцям цього багатоквартирного будинку користуватися громадським туалетом, вигрібною ямою, що розміщені за межами земельної ділянки ОСОБА_2 .

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що на земельній ділянці, яка надана у власність відповідачу, не розташовано жодного об`єкту нерухомого майна, які б перебували у власності інших осіб, у тому числі на ній не розташований туалет та каналізаційний люк.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність порушеного права позивача під час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, яке б підлягало судовому захисту.

Крім того, правильним є висновок місцевого суду, що під час прийняття Сумською міською радою оскаржуваних рішень було дотримано порядок надання відповідачу на умовах приватизації в межах безоплатної норми, земельної ділянки під садибну забудову.

Доводи позивача про протилежне не обґрунтовані доказами.

Наявність чи відсутність на земельній ділянці, яка приватизується громадянином у порядку ст. 18 ЗК України, будівель або споруд, які належать цьому громадянину, у тому числі самочинно збудованих, не є підставою для відмови у приватизації, оскільки така відмова не передбачена діючим законодавством.

Судом також правильно не взято до уваги доводи позивача відносно притягнення відповідача до відповідальності у сфері містобудування за самочинне будівництво, оскільки надана ним в якості доказу самочинного будівництва постанова Управління ДАБІ у Сумській області, як незаконна, скасована судом.

Посилання позивача в апеляційній скарзі як на підставу для скасування рішення на те, що земельна ділянка надана ОСОБА_2 з порушенням норм ДБН, оскільки знаходиться у санітарно захисній зоні від залізничної колії, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України, не приймаються і не розглядаються апеляційним судом, так як такими підставами позивач позов не обґрунтовував і вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Позивач також свій позов не обґрунтовував тим, що оскаржувані рішення ради неправомірні у зв`язку з тим, що він ніби то подавав заяви про надання йому тієї ж самої земельної ділянки, яка передана у власність позивачу за оспорюваними рішеннями.

В матеріалах справи містяться графічні матеріали, які додані до заяви відповідача та заяви позивача, з яких вбачається, що сторони звертались із заявами про надання різних земельних ділянок.

Отже, обґрунтування апеляційної скарги в частині вказаних обставин та доведення їх доказом робочим проектом на будівництво літньої кухні з гаражем, який не надавався і не досліджувався у суді перщої інстанції, апеляційним судом не приймається.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду також не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук