Справа №295/5073/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

встановив:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 28.12.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 18.03.2019 року утворилась заборгованість в сумі в сумі 11 704,88 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 2858,02 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 2323,66 грн., пеня - 5489,63 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 533,57 грн., яку позивач просить стягнути, відшкодувати судові витрати.

В судове засідання представник позивача надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволення позову, при цьому звертав увагу на недопустимості доказів, які надано позивачем на підтвердження заявлених вимог. Так, розрахунок заборгованості не є зрозумілим за змістом, порядок нарахування, в тому числі за відсотками, штрафними санкціями, не наводиться. Також зауважив на незадовільній якості інших документів, зокрема анкети-заяви позичальника.

Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 28.12.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачем як позичальником фактично отримувались внаслідок періодичного зняття коштів з карткового рахунку грошові суми.

Станом на 18.03.2019 року розмір заборгованості зі сплати використаних коштів становить 5181,68 грн.

Вказане підтверджуються анкетою-заявою позичальника (а.с.11), розрахунком заборгованості (а.с. 5-10), які приймаються судом як належні докази на підтвердження наведених обставин.

Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості за тілом кредиту, а також фактичне отримання коштів на підставі укладеного за змістом анкети-заяви позичальника договору кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суду не надано доказів на підтвердження виникнення зобов`язання у відповідача з повернення отриманих коштів або їх частини певною датою, а тому, на думку суду, є правильним застосування ст. 530 ЦК України, яка встановлює строк виконання зобов`язання за моментом вимоги.

Відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення фактично отриманих грошових коштів, тому вимога, пред`явлена в судовому порядку про стягнення 5181,68 грн., є обґрунтованою.

Суд відмовляє у стягненні інших, зазначених позивачем як заборгованість, грошових сум. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею, штрафом.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Позивачем не надано доказів на підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть.

Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1054 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28.12.2010 року, що утворилась станом на 18.03.2019 року, в сумі 5181,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 850 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 20.12.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов